OBH 3018/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
jelentése
Ügyintéző: dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

M.S. budapesti lakos panasszal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Beadványában sérelmezte, hogy az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal 1993. július 23-án kelt  257510808-347125/2/1993. sz. határozatában részben adott helyt kérelmének, ezért a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát kérte, s a Fővárosi Bírósághoz címzett keresetét 1993. augusztus 12-én megküldte az OKKH-nak.
Mivel a rendelkezésemre álló információk alapján az alkotmányos visszásság fennállását kizárni nem tudtam, vizsgálatot rendeltem el és az ügy tisztázása érdekében 1996. augusztus 14-én kelt levelemben megkerestem az OKKH elnökét, s az 1993. évi LIX. törvény 18.§ (3) bekezdésére hivatkozással kértem a panasz kivizsgálását, s annak eredményéről az Országgyűlési Biztos Hivatalának részletes tájékoztatását.

Megállapított tényállás

Panaszos állítása szerint: az OKKH 1993. július 23-án kelt 25-7510808-347125/2/1993.sz. részben helyt adó határozatában személyi kárpótlást állapított meg 1942. VI.1. és 1943. III. 31. közötti időre, 304 nap figyelembevételével. Ezzel ellentétben panaszos 1941. X. 24-től 1943. XI.30. közti időre, azaz 797 nap figyelembevételével kérte a kárpótlás megállapítását. Panaszos a közigazgatási határozat bírósági  felülvizsgálatát kérte, s a Fővárosi Bíróságnak címzett keresetét 1993. augusztus 12-én megküldte az OKKH-nak.
Panaszos levelében kérte az OKKH-t, tájékoztassák, hogy mikor és milyen számon továbbították a keresetét a bírósághoz. Panaszos levele válasz nélkül maradt. 1995. V. 9-én felkereste a hivatal ügyfélszolgálatát (9-es ablak), ahol azt a választ adták, hogy keresetét továbbították a Fővárosi Bírósághoz, de arról, hogy mikor és milyen számon, választ nem kapott. Panaszos 1995. V. 12-én a Fővárosi Bíróságnál  érdeklődött, ahol tájékoztatták, hogy az általa benyújtott keresetet az OKKH nem küldte meg.
1995. V. 12-én panaszos kérte az OKKH elnökének címzett levelében az ügyében való intézkedést.
1995. augusztus 29-én a Hivatal Jogorvoslati Főosztálya arról tájékoztatta panaszost, hogy "Az új jogszabály hatályba lépése után a kérelmet a hivatal saját hatáskörében haladéktalanul felülvizsgálja, ezért az iratokat és az Ön által az előterjesztett fellebbezést nem továbbítja a Fővárosi Bírósághoz." Az Országgyűlési Biztos Hivatalát az OKKH elnöke 1995. V. 18-án kelt levelében úgy informálta, hogy"... az Országgyűlés még nem alkotta meg az új jogszabályt, mely feltétele a kérelem lezárásának."
Az OKKH elnökének a 347125/1996. iktatószámú, és 1996. szeptember 3-án kelt - az országgyűlési biztos általános helyettesének címzett - ügyre vonatkozó tájékoztató levelében egyebek mellett arról értesített, hogy:
"Az Alkotmánybíróság felhívta az Országgyűlést, hogy 1995. szeptember 30-ig teremtse meg azokat az eljárási feltételeket, melyek szükségesek ahhoz, hogy a megsemmisítés folytán keletkezett igények jogosultjai követeléseiket érvényesíthessék."
"Az új jogszabályt az Országgyűlés ezideig még nem alkotta meg, mely feltétele a kérelem lezárásának."
A 88 éves panaszos sérelmezi, hogy az OKKH
•	önkényesen visszatartotta keresetének bírósághoz való továbbítását,
•	alkalmazottja téves információval félrevezette, mikor ügyében tájékoztatta.

Jogszabályi háttér

1992. évi XXXII. törvény
Tv. 3.§ (1) A 6-8.§-ban meghatározott kárpótlás jár a személyes szabadságot súlyosan, 30 napot meghaladóan korlátozó következő sérelmekért:
c/ munkaszolgálat;
Tv. 14.§  E törvény alapján benyújtott kárpótlási kérelmek elbírálására az 1991. évi XXV. törvény 10-12.§-ában foglaltak az irányadók, a következő eltérésekkel:
a/ a jogosult e törvény hatálybalépését, illetve az elítélését törvénysértővé vagy semmisség nyilvánító jogerős bírósági  határozat kézbesítését követő 4 hónapon belül az állandó lakóhelye szerint illetékes megyei (fővárosi) kárrendezési hivatalhoz vagy az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatalhoz nyújthatja be a kárpótlás iránti kérelmét; a kárpótlás iránti kérelmeket első fokon az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal bírálja el;
b/ az a/ pontban előírt határidő elmulasztása jogvesztéssel jár, a határidő elmulasztása esetén igazolási kérelemnek az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 40.§-ában foglaltak szerint van helye;
c/ ha a 2.§ (1) bekezdésének b/ pontjában meghatározott sérelem bekövetkezésének a körülményeit okirattal kétséget kizáróan nem lehet bizonyítani, az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal az iratokat a további eljárás végett az illetékes bíróságnak küldi meg; a bíróság a Be. 356.§-ában foglalt szabályok szerinti eljárás lefolytatása után dönt; a bírósági eljárás jogerős befejezéséig az Országos Kárrendezési és Kárpótlási  Hivatal az eljárását felfüggeszti;
d/ az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal első fokú határozatának felülvizsgálata iránti perre a kárpótlásra jogosult lakóhelye szerinti megyei bíróság az illetékes. Ha a kárpótlásra jogosultnak belföldi lakóhelye nincs, a Fővárosi Bíróság jár el.
1991. évi XXV. törvény 12.§
(5) A hivatal az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályai szerint jár el, azzal az eltéréssel, hogy
a/ az ügyintézési határidő a kérelem benyújtásától számított hat hónap, amelyet a hivatal vezetője egy ízben, legfeljebb három hónappal meghosszabbíthat,
b/ ha a kérelem benyújtásakor vagy a hivatal felhívására az igénylő igazolja, hogy a kárpótlási igényét megalapozó tulajdonjogának megállapításához szükséges más bírósági, hatósági eljárást megindította, az eljárást fel kell függeszteni. 
Alkotmánybíróság 1/1995. (II.8.) AB határozat
3. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az életüktől és szabadságuktól politikai okból jogtalanul megfosztottak kárpótlásáról szóló, módosított 1992. évi XXXII. törvény 3.§ (1) bekezdés c/ pontjának "közvetlenül a harcoló alakulat kötelékében teljesített" szövegrésze, 3.§ (1) bekezdés d/ és e/ pontja, továbbá 9.§ e/ és f/  pontja alkotmányellenes, ezért e rendelkezéseket megsemmisíti.
A törvény 3.§ (1) bekezdés c/ pontja a következő szöveggel marad hatályban:
[3.§ (1) A 6-8.§-ban meghatározott kárpótlás jár a személyes szabadságot súlyosan, 30 napot meghaladóan korlátozó következő sérelmeiért:]
"c/ munkaszolgálat…"
4. A törvény 3.§ (1) bekezdés c/ pontjának megsemmisített szövegrésze visszamenőlegesen, 1992. július 2. - a törvény hatálybalépésének - napjával, a további megsemmisített rendelkezések pedig azon a napon vesztik hatályukat, amikor hatályba lép az e rendelkezéseket is újraalkotó külön, vagy a határozat 5. pontja szerinti törvény.
5. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az Országgyűlés elmulasztotta a diszkrimináció elkerülése érdekében vállalt, a törvény 20.§ (3) bekezdésében meghatározott jogalkotói feladatát. Ezért felhívja az Országgyűlést, hogy e határozat 2. pontjában foglalt alkotmányos követelmények figyelembevételével a törvény 20.§ (2) bekezdése szerinti további kárpótlási törvényt 1995. szeptember 30-ig alkossa meg. Egyben - legkésőbb eddig az időpontig - teremtse meg azokat az eljárási feltételeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a törvény 3.§ (1) bekezdés c/ pontja alkotmányellenes szövegrészének visszamenőleges hatályú megsemmisítése folytán keletkezett igények jogosultjai követeléseiket érvényesíthessék.
1957. évi IV. törvény
3.§ (3) E törvény alkalmazása szempontjából államigazgatási ügy minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási szerv az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot igazol, nyilvántartást vezet, vagy hatósági ellenőrzést végez.
72.§ (1) Az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva - ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik -, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól.
(2) Bírósági felülvizsgálatra csak akkor kerülhet sor, ha az államigazgatási eljárásban az ügyfél a fellebbezési jogát kimerítette vagy a fellebbezés kizárt.
1952. évi III. törvény
324.§ (1) Az I-XIV. fejezet rendelkezéseit a közigazgatási határozat felülvizsgálata iránti  perekben e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) E fejezet alkalmazásában közigazgatási határozat
a/ az államigazgatási szervnek vagy államigazgatási ügy intézésére feljogosított más szervnek hatósági államigazgatási ügyben (1957. évi IV. törvény 3.§) hozott határozata;
b/ a helyi önkormányzat törvényben meghatározott határozata, belső szabályzata, illetve egyéb döntése;
c/ más szervnek az a határozata, amelynek felülvizsgálatára vonatkozóan külön törvény e fejezet alkalmazását rendeli.
(3) E fejezet alkalmazásában a (2) bekezdés a/-c/ pontjában meghatározott szerv (a továbbiakban együtt: közigazgatási szerv), az általa hozott határozat meghozatalát megelőző eljárás pedig közigazgatási eljárás.
330.§ (1) A keresetlevelet az első fokú közigazgatási határozatot hozó szervnél vagy az illetékes bíróságnál a felülvizsgálni kért  határozat közlésétől számított harminc napon belül kell benyújtani. Az első fokú közigazgatási szerv a keresetlevelet - az ügy irataival együtt - nyolc napon belül köteles a bírósághoz továbbítani.
331.§ Az a közigazgatási szerv, amelyik a felülvizsgálni kért határozatot hozta, köteles a keresetre írásban nyilatkozni; mégpedig ha a keresetlevelet a fél nála nyújtotta be, az iratoknak a bírósághoz való továbbításával egyidejűleg, egyébként pedig a keresetlevél kézhezvételétől számított nyolc napon belül.
1949. évi XX. törvény
2.§ (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
8.§ (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.
(2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvetőjog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.
(4) Rendkívüli állapot, szükségállapot vagy veszélyhelyzet idején az alapvető jogok gyakorlása - az 54-56.§-ban, az 57.§ (2)-(4) bekezdésében, a 60.§-ban, a 66-69.§-ban és a 70/E.§-ban megállapított alapvető jogok kivételével - felfüggeszthető vagy korlátozható.
57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti.
77.§ (2) Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek.

A vizsgálat megállapítása

Panaszos kereseti kérelmét az OKKH nem továbbította időben a bírósághoz, ezzel sérti az 1952. évi III. törvény 331.§-ában írt rendelkezéseket.
Az OKKH elnökének 347125/1996. iktatószámú levelében foglalt az az állítás, mely szerint "Az Alkotmánybíróság felhívta az Országgyűlést, hogy az 1995. szeptember 30-ig teremtse meg azokat az eljárási feltételeket, melyek szükségesek ahhoz, hogy a megsemmisítés folytán keletkezett igények jogosultjai követelésüket érvényesíthessék." - sommás megfogalmazás és pontatlan, tartalmilag pedig eltér az Alkotmánybíróság határozatában foglaltaktól, mert az Alkotmánybíróság nem általában rendelkezett az eljárási feltételek megteremtéséről, hanem a "visszamenőleges hatályú megsemmisítés folytán keletkezett igények jogosultjai" igény-érvényesítéséhez rendeli az eljárási szabályok megalkotását.
Ugyanis az OKKH akkor is köteles lett volna panaszos kérelmét a bíróság elé terjeszteni, ha az Alkotmánybíróság az 1/1995. (II.8.) AB határozatát meg sem hozta volna.
Az OKKH elnökének idézett levelében foglalt az az állítása, miszerint "Az új jogszabályt az Országgyűlés ezideig még nem alkotta meg, mely feltétele a kérelem lezárásának" szintén minden jogi alapot nélkülöz. Panaszos kérelme minden további jogalkotási munka nélkül már lezáródott vagy lezáródhatott volna, ha az OKKH törvényi kötelezettségének eleget tett volna határidőben, azaz a kereseti kérelmet a bíróság elé terjeszti. Ezt elmulasztotta, ezzel súlyos alkotmányos visszásságot idézett elő.

Az érintett alkotmányos jogok

1. Az Alkotmány 77.§ (2) bekezdés kimondja: (2) Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek.
Mivel az alkotmányosan hozott jogszabályok között helyezkedik el az 1952. évi III: törvény, ezért rendelkezéseinek megsértése az Alkotmány 77.§ (2) bekezdésébe ütközik.
2. Az Alkotmány 57.§ (5) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti."
Az Alkotmány idézett paragrafusát azzal sértette meg az OKKH, hogy eljárása során megakadályozta panaszos jogorvoslati jogának érvényesülését. Ilyen cselekmény végzésére az alkotmány az OKKH egyetlen tisztségviselőjét sem jogosította fel. Ugyanis a jogorvoslathoz való jog az állampolgár alapvető joga. E jog, mint alapvető állampolgári jog gyakorlását felfüggeszteni, vagy a gyakorlását korlátozni csak az Alkotmány 8.§ (4) bekezdésében meghozott esetekben lehet. Jelenleg pedig Magyarországon nincs vészhelyzet, rendkívüli vagy szükségállapot.
Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
Az OKKH eljárása az ügyben azért ütközik az Alkotmány idézett rendelkezésébe, mert mulasztásával sérti a jogállamiság alapvető elemét jelentő jogbiztonság elvét.

Ajánlás

Felkérem az OKKH elnökét, hogy
•	az ügyre vonatkozó közigazgatási határozatot a kereseti kérelemmel együtt haladéktalanul terjessze az illetékes bíróság elé,
•	írásban tájékoztassa az Országgyűlési Biztos Hivatalát arról, hogy az OKKH az 1992. évi XXXII. törvény hatálya alá tartozó hány olyan ügyet tart nyilván 1996. X.1. napján, melynek bírósági felülvizsgálata céljából kérelmet nyújtottak be az ügyfelek, azt a hivatal a kereseti kérelem benyújtását követő 8 napon belül nem terjesztette az illetékes bíróság elé.

Ajánlásom kapcsán felhívom Elnök úr szíves figyelmét az 1993. évi LIX. törvény 21.§-ának rendelkezéseiben foglaltakra.

Budapest, 1996. október 28.

Dr. Polt Péter