OBH 2772/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr.Ágoston Zsuzsa

Az eljárás megindulása

Panaszosok beadvánnyal fordultak az állampolgári jogok országgyűlési biztosához unokájukkal való kapcsolattartásuk ügyében. Beadványaik szerint elhunyt lányuk gyermekét, az őt nevelő apa súlyosan veszélyezteti , a nagyszülői kapcsolattartást nem biztosítja és ezt a gyámhatóság eltűri. Véleményük szerint a hatóságok az apa törvénysértő magatartását támogatják, okirat-hamisítást is elkövetnek, így fordulhatott elő, pl.az is, hogy a hagyatékban az elhunyt anya ruháinak értékét 150.000 Ft. értékben jelölték meg. Panaszosok szerint a kiskorút az őt megillető ingatlanörökség tekintetében is megkárosították. Egyébként véleményük szerint amióta a gyermek az apa gondozásában van gyógyszerek hatása alatt áll és súlyosan veszélyeztetett.
Mivel  az ügyben a gyámhatóság részéről az alkotmányos visszásság elkövetése nem volt kizárható, a vizsgálatot megindítottam.

Megállapított tényállás

Panaszosok unokája 1986 július 8-án született, az anya ezt követően súlyosan megbetegedett. Betegsége,  korházi kezelése, alatt a gyermeket a nagyszülők gondozták. 1987 május 8-án a kiskorú édesanyja meghalt, ezt követően - május 19-én az apa a gyámhatósághoz fordult, gyermeke kiadását kérte a nagyszülőktől. Tekintettel arra, hogy ez nem vezetett eredményre pert indított a nagyszülők ellen, akik a jogerős bírói ítéletet követően sem adták ki önként a gyereket, ezért végrehajtási eljárásra került sor. 1988 november 17-én karhatalom igénybevételével sikerült a bírósági döntésnek érvényt szerezni, azóta a gyermeket az apa neveli. Újabb házasságot kötött és a gyámhatóság tájékoztatása szerint rendezett körülmények között élnek.
A panaszosok leányuk halála okozta lelkiállapotukban minden eljárást, intézkedést a gyermek érdekeit sértőnek tartanak. A hagyaték tárgyát képező ingatlanra vonatkozó tulajdoni hányadot bíróság állapította meg, panaszosok az elhunyt ruházatát is kérték, azt volt házastársa elküldte nekik.
Tekintettel a kialakult helyzetre a nagyszülői kapcsolattartás ügyében is nagyon sok probléma merült fel .A kapcsolattartás helyszíne kezdetben a debreceni nevelési tanácsadó volt, az ott dolgozó szakemberek három alkalom után megállapították, hogy nem látnak reális lehetőséget a normális kapcsolattartás kialakítására a nagyszülő szélsőséges viszonyulásai miatt. A gyámhatóság -tekintettel arra, hogy időközben óvodás lett a kiskorú - javasolta a kapcsolattartás megvalósítását az óvodában történő meglátogatással, erre egy alkalommal került sor.
1991 november 1-én kelt határozatával a gyámhatóság feljogosította a panaszosokat arra, hogy minden második szombaton 7.00 -16.30 között átvegyék a gyereket, vele lehessenek. 1992 május 21-én újabb határozatot hozott a gyámhatóság, ennek alapján  már 2 napra bővült a kapcsolattartás ideje. Időközben több alkalommal fordultak a gyámhatósághoz azzal, hogy unokájuk élete veszélyben van, kábítószert ad neki az apa és felesége. Ezeket a panaszokat minden esetben megvizsgálta a gyámhatóság, alaptalannak bizonyultak.
1992 decemberben a gyermek apja fordult a gyámhatósághoz, előadva azt, hogy minden esetben zaklatott állapotban kerül haza a nagyszülőktől gyermeke. A gyermek-ideggondozó szakvéleményt készített, eszerint a vagyonjogi per lezárulásáig javasolt a kapcsolattartás szüneteltetése, a nagyszülők indulataikat nem tudják a kapcsolattartás idején sem korlátozni, ez a gyermeket károsan befolyásolja. A kapcsolattartás szünetelését követően 1994 februárban ismét eljárás indult a kapcsolattartás újraszabályozására. A beszerzett ideggondozói szakvélemény továbbra is a szünetelést javasolta, ezt követően a gyámhatóság 1994 november 7-én kelt határozatával a nagyszülők kapcsolattartási jogát megvonta.
Tekintettel arra, hogy panaszosok nem tudtak belenyugodni a kialakult helyzetbe  1995-ben kérelmükre, a nevelési tanácsadó bevonásával ismét vizsgálta a gyámhatóság a kapcsolattartás szabályozásának lehetőségét. A pszichológiai szakvélemény szerint a gyermek számára komoly próbatétel a nagyszülőknél tartózkodás és a kapcsolattartás érzelmileg súlyosabb terhet ró rá, mint amit fejlettsége elbír. A nagyszülők kérelmét elutasító -1996 augusztus 22-én kelt - határozatot 1996 november 4-én a II fokú gyámhatóság helybenhagyta. Panaszosok ezt követően fordultak az állampolgári jogok országgyűlési biztosához megismételve a gyámhatósági eljárások során előadott sérelmeiket.

Az ügy jogszabályi háttere

Az 51/1986.(XI.26.) MT rendelet a kiskorúakról való állami gondoskodásról, valamint a szülő és gyermek kapcsolattartásának szabályozásáról

22. § (2) Egyezség hiányában a gyámhatóság, illetőleg a bíróság a kapcsolattartás céljának megfelelően, a szülő méltányos igényének, körülményeinek és a kiskorú korának, egészségi állapotának figyelembevételével a gyermek érdekében dönt.
25. § (1) A gyámhatóság, illetőleg a bíróság a kapcsolattartás szabályozására irányuló kérelmet elutasítja, ha a szülő a kiskorú testi, értelmi vagy erkölcsi fejlődését súlyosan veszélyeztette, illetőleg szülői kötelességeit saját hibájából tartósan nem teljesítette, illetve elhanyagolta és magatartásán nem változtatott.
(2) A gyámhatóság, illetőleg a bíróság a kapcsolattartásnak határozatában megállapított szabályait a gyermek érdekében – kérelemre – korlátozza, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére visszaélt.
(3) A gyámhatóság, illetőleg a bíróság – kérelemre – meghatározott időre a kapcsolattartási jog szüneteltetését rendeli el, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaélt. A szünetelés leghosszabb időtartama hat hónap.
(4) A gyámhatóság, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartási jogot – kérelemre – megvonja, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaélt, s e magatartásával a kiskorú nevelését, testi, értelmi vagy erkölcsi fejlődését veszélyeztette.

Érintett alkotmányos jog

A Magyar Köztársaság Alkotmánya, az 1949.évi XX. törvény

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A vizsgálat megállapítása

A panaszosoknak minden bejelentését kivizsgálta a gyámhatóság, környezettanulmányokat készített, védőnőt, nevelési tanácsadót, gyermek-ideggondozót  vont be eljárásába, körültekintően járt el. Annak ellenére, hogy panaszosok kezdettől az apa ellen nevelték unokájukat és különösen 1992-től alaptalan rágalmaik és a szakvélemények is azt indokolták, hogy a kapcsolattartás szüneteljen, a gyámhatóság csak akkor kezdett a kapcsolattartást korlátozó intézkedéseket hozni, amikor egyértelművé vált, hogy  az már a gyermek fejlődését veszélyezteti.
A gyámhatóság figyelembevéve azt, hogy a kiskorú érdeke elhunyt édesanyja szüleivel való kapcsolattartása,  hosszú időn keresztül mindent megtett ennek érvényesülése érdekében. A panaszosok lányuk halálát nem tudják feldolgozni, ezt a terhet unokájukkal is éreztetik, a gyermek egészséges lelki fejlődését magatartásukkal veszélyeztetik .
Fentiekre tekintettel megállapítottam, hogy sem az I. sem a II.  fokú gyámhatóság mulasztást nem követett el , az eljárás teljesen jogszerű volt.
Alkotmányos visszásságot nem észleltem, ezért ajánlással nem élek.

Budapest,1997 szeptember 23

Dr.Polt Péter