OBH 2708/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása

Cs. képviseletében a Független Rendőrszakszervezet főtitkára nyújtott be panaszt hivatalunkhoz. A panasz szerint nevezett a barcsi rendőrkapitányság hivatásos állományú tagja volt. 1994. június 11-én fegyelmi büntetésként elbocsátották a testülettől, ezzel megfosztották őt minden kedvezménytől. A határozat ellen panasszal élt, de azt a Somogy megyei rendőrfőkapitány elutasította. Ezt követően a Kaposvári Munkaügyi Bírósághoz fordult, kérte a fegyelmi elbocsátás hatálytalanítását. A bíróság a fegyelmi határozatot 1994. október 3-án kelt határozatával helyben hagyta, a kereseti kérelmet elutasította.
Nevezett az elbocsátás fegyelmi büntetést méltánytalannak tartotta, ezért kért segítséget az OBH-tól.

Alkotmányos visszásság

Munkához való jog.

Alkalmazott jogszabályok

A fegyveres erők és a fegyveres testületek hivatásos állományának szolgálati viszonyáról szóló 1971. évi 10. tvr., melynek hatálya kiterjed a rendőrség hivatásos állományára (2.§).
A tvr. 5.§ (2) bek. b/ pontja szerint "meg kell szüntetni a szolgálati viszonyát annak..., aki a hivatásos szolgálatra méltatlanná vált." A 7.§ (1) bekezdése azt is kimondja, hogy a szolgálati viszony nyugállományba helyezéssel vagy elbocsátással szűnik meg.
A 35.§ (1) bekezdése rendelkezik arról, hogy felelősségre kell vonni a hivatásos állománynak azt a tagját, aki a szolgálati viszonyával kapcsolatos kötelezettségét vétkesen megszegi. A (2) bek. szerint fegyelmi fenyítésül szolgálati viszony megszüntetése is megállapítható.
A tvr. 34.§ (1) bekezdése rendezi a panaszjogot. E szerint a hiv.állomány tagja a jogszabályokban és szolgálati parancsokban megállapított jogának megsértése, illetve elöljárója részéről ért jogtalanság miatt - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - panasszal élhet.
A 34.§ (2) bekezdése a panasz hatályára és elintézésére vonatkozó szabályok megállapítását az illetékes miniszterre ruházza.
A 11/1992. (VIII.3.) BM rendeletben a belügyminiszter előírta a Munka Törvénykönyve egyes rendelkezéseinek értelemszerű alkalmazását a hivatásos állomány szolgálati viszonyára. Ez kiterjed a rendőrség hivatásos tagjainak szolgálati viszonyából keletkező munkaügyi vitára (Munka Törvénykönyve 194-202. §-ai) is. ezek között szerepel, hogy "a munkavállaló... a törvény rendelkezései szerint a munkáltató munkaviszonyra vonatkozó szabálysértő intézkedése (mulasztása) ellen, valamint a munkaviszonyból származó igények érvényesítése érdekében munkaügyi jogvitát kezdeményezhet." (Mtv. 199.§ (1) bek.) Az Mtv. előírja azt is, hogy a munkaügyi jogvitában bíróság jár el, de a felek a bírósági eljárást megelőzően egyeztetni kötelesek (Mtv. 199.§ (3) és (5) bek.).
A Pp. 359.§ (1) bek. alapján a munkaügyi bíróság jogerős ítélete, vagy a jogerős végzésével jóváhagyott egyezség ellen az általános szabályok szerint perújításnak van helye. Az általános szabályokat a Pp. 260.§ (1) bekezdése tartalmazza, ezek között azonban nincs olyan ok, ami lehetővé tenné a panaszos részére a perújítást.
A Pp. 270.§ (1) bekezdése lehetővé teszi felülvizsgálati kérelem előterjesztését a jogerős bírósági határozat ellen. Ez azonban kizárt az első fokon jogerőre emelkedett határozat ellen, illetve az előterjesztés határideje is korlátozott.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 29.§ (1) bek. f/ pontját figyelembe véve, nem tartozik az országgyűlési biztos hatáskörébe a bíróság által jogerősen befejezett ügy vizsgálata.

A megállapított tényállás és a vizsgálat eredménye

Cs.-t, a ............ rendőrkapitányság volt hivatásos tagját az rendőrkapitányság vezetője, mint a fegyelmi jogkör gyakorlója, fegyelmi felelősségre vonta 1993. novemberében, mert alapos gyanú merült fel arra, hogy több társával együtt lopást szándékozott elkövetni. Ebben csak a tettenérés akadályozta meg őket.
A rendőrkapitányság vezetője a fegyelmi eljárás tárgyává tette azt is, hogy Cs. nem tartotta be a helyszínbírságolásra vonatkozó előírásokat (a bírság- összegekkel nem számolt el), illetve, hogy a nevezett által használt rendőrségi öltözőszekrényben Cs. engedély nélkül tartott 54 db. pisztolylőszert.
A fegyelmi jogkör gyakorlója a fegyelmi eljárást lefolytattatta, majd az 1994. július 11-én kelt határozatában megállapította, hogy Cs. a szolgálati viszonyával kapcsolatos kötelezettségét vétkesen megszegte, illetve tevékenyen résztvett a lopás elkövetése megvalósításában. Sőt a lopás helyszínéről menekülni próbált, hogy ne derüljön ki az azon való jelenléte. Ezt egyik kollégájának el is mesélte. Ezen magatartásáért "szolgálati viszony megszüntetése" fegyelmi fenyítésben részesítették Cs.-t. Szolgálati viszonya 1994. július 28-án szűnt meg.
Az első fokú fegyelmi határozat elleni panaszt a Somogy megyei rendőrfőkapitány elutasította, a fegyelmi büntetést hatályában fenntartotta. A főkapitány határozatának indokolása szerint "... a rendőrkapitányság vezetője helyesen értékelte a felmerült adatokat..., hogy állományában nincs helye a továbbiakban az ilyen fegyelmezetlen rendőrnek." E határozat tájékoztatta Cs.-t arról is, hogy a munkaügyi bíróságnál munkaügyi jogvitát kezdeményezhet.
Cs. kereseti kérelmet terjesztett elő a ........ munkaügyi bíróságnál. Kérte a fegyelmi büntetés hatálytalanítását, a fegyelmi határozat megváltoztatását, de sérelmezte azt is, hogy párhuzamosan folytattak vele szemben szabálysértési és fegyelmi eljárást, a lopás szabálysértés megállapítása végett. A bíróság a keresetet alaptalannak ítélte meg, az elutasította.
Ítéletében kifejtette, hogy a fegyelmi jogkör gyakorlója figyelembe vette az 1971. évi 10. tvr. vonatkozó rendelkezéseit. Cs. a felelősségre vonását megalapozó valamennyi cselekményt (lopás elkövetésében való részvétel, helyszínbírságolás eljárási szabályainak megsértése, pisztolylőszer engedély nélküli tartásának szabálysértése) elkövette, vagyis rendőrhöz méltatlan magatartást tanúsított. A bíróság - megállapításaira tekintettel - a kiszabott fegyelmi büntetést az elkövetett fegyelmi vétséggel arányban állónak minősítette.
A párhuzamos eljárás tekintetében a bíróság azt állapította meg, hogy "... úgy a büntető, mint a szabálysértési eljárással együtt fegyelmi eljárás lefolytatásának is helye van."
A munkaügyi bíróság ítélete tartalmazza, hogy az ítélet ellen "a kézbesítéstől számított 15 napon belül fellebbezésnek van helye, ... közös kérelem alapján a felek kérhetik a fellebbezés tárgyaláson kívüli elbírálását."
Cs. az ítélet ellen fellebbezéssel nem élt, közös kérelmet a felek nem terjesztettek elő. Így az ítélet 1994. november 1. napján jogerőre emelkedett. ( Ez utóbbiról telefonon kértem tájékoztatást a .......... munkaügyi bíróságtól, ahonnan Sz. adott információt.)
A munkaügyi bíróság ítélete nem tartalmaz adatot arra, hogy a kereset benyújtásának feltételeként, a felek eleget tettek-e egyeztetési kötelezettségüknek. Ennek elmaradása azonban olyan körülmény, ami perújítást nem tesz lehetővé, felülvizsgálati kérelemmel pedig nem lehet élni, mivel nem született másodfokú bírósági döntés.

Arra tekintettel, hogy a panasz alapját képező sérelmet már bíróság jogerősen elbírálta, a panaszt elutasítottuk. Ezzel egyidejűleg a panaszost és képviselőjét tájékoztattuk arról, hogy az országgyűlési biztos nem járhat el olyan ügyben, melyet bíróság kötelező érvénnyel elbírált.

Budapest, 1996. január 10.

Gönczöl Katalin