OBH 2595/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Az eljárás megindulása:

L. J., a Budapest I. Derék u. .... szám alatti önkormányzati tulajdonú gépkocsitároló helyiség bérlője kérelemmel fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert a garázsbérleményét 100 %-os forgalmi értéken kínálták fel eladásra.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdésben foglaltak alapján vizsgálatot indítottam, melynek során bekértem az Önkormányzat állásfoglalását.

A beszerzett dokumentumok alapján a következőket állapítottam meg:

A tényállás

L. J., a Budapest, I. ker. Polgármesteri Hivatal Igazgatási Osztálya által 1991. október 29-én hozott III-1155/91. számú határozattal szerezte meg a Budapest I. Derék u. ... szám alatti önkormányzati tulajdonú gépkocsitároló helyiség bérleti jogát. 

A bérlő, a határozatot követően több ízben bejelentette vételi szándékát, de arra elutasító választ kapott, utolsó alkalommal azzal az indokkal, hogy az önkormányzatnak a helyiségek elidegenítéséről készülő rendeletének megalkotásáig a kérése nem teljesíthető.

Az önkormányzatnak az elidegenítés felfüggesztéséről hozott 427/1992 számú határozatát a bíróság hatályon kívül helyezte.

A  lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény hatálybalépését követően az önkormányzat megalkotta a tulajdonában lévő nem lakás céljára szolgáló helyiségek elidegenítésének szabályairól szóló 16/1994. (V.13.) sz. önkormányzati rendeletét, amely a garázsok vételárát a forgalmi érték 70 % -ában határozta meg. A rendelet 1. § (2) bek. a rendelet hatályát azoknak a helyiségeknek az elidegenítésére terjesztette ki, amelyekről a képviselőtestület a kihirdetést követően dönt.

Panaszos 1994. november 30-án kapott vételi ajánlatot, forgalmi értéken.

A garázsbérlemények elidegenítésre történt felajánlását az 502/1995.(X.19.) Kt. sz. határozat tette lehetővé, de a testület a 16/1994. (V.13.) sz. önkormányzati rendeletét a 19/1995. (XI.1.) Kt. sz. rendelettel akként módosította, hogy a garázsok vételárát 100 %-ban határozta meg.

Az  ügy jogi háttere:

A./ 1949. évi XX. tv.				a Magyar Köztársaság Alkotmánya; 

B./ 1993. évi LXXVIII. tv.			a lakások és helyiségek bérletére, valamint az 						elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról

C./ 1993. évi LIX tv.				az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról 

D./ 11/1992.(III. 5.) AB h.   	 		a jogállamiság és jogbiztonság elvéről

E./ 32/1969. (IX. 30.) Korm. r		az állami tulajdonban álló házingatlanok 							elidegenítésének szabályozásáról

F./ 16/1969. (IX. 30.) ÉVM–MÉM–PM r.	a 32/1969. (IX. 30.) Korm. r. végrehajtásáról

Az érintett alkotmányos jogok:

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
(A jogállam alapvető eleme a  jogbiztonság) (11/1992. (III. 5.) AB h.)

Az érintett jogszabályok:

1993. évi LXXVIII. tv. (lakástörvény)

58. § (1) Ha a törvény másként nem rendelkezik, az állam tulajdonából az önkormányzat tulajdonába került helyiségre a bérlőt (bérlőtársat) elővásárlási jog illeti meg.

(2) Az önkormányzat rendeletében határozza meg az (1) bekezdésben említett helyiségek vételárának mértékét, megfizetésének (részletfizetés, vételárengedmény stb.) módját és feltételeit.

(3) Az önkormányzat rendeletében határozza meg az (1) bekezdésben nem említett egyéb helyiségei eladásának feltételeit.

93. § (1) E törvény felhatalmazása alapján az önkormányzat képviselő-testülete úgy köteles rendeletét megalkotni, hogy az a 92. § (1) bekezdésében meghatározott időpontban, illetőleg az önkormányzati lakás (helyiség) elidegenítésére vonatkozó rendelete 1994. március 31. napján lépjen hatályba.

32/1969. (IX. 30.) Korm. rendelet

R. 7. § (2) A tanácsi házkezelési szervek által kezelt ingatlanok esetében tanácsrendelet, egyéb állami szervek kezelésében levő házingatlanok esetében a kezelő szerv vezetője az ingatlanok vételárának megállapítására vonatkozó szabályoktól – a külön jogszabályban meghatározott keretek között – eltérhet.

16/1969. (IX. 30.) ÉVM–MÉM–PM együttes rendelet 

Vhr. 7. § (1) Ha a házingatlant az R. 5. §-ának (1)–(3) bekezdésében említett magánszemélyek (...) vásárolják meg, a vételár a helyi forgalmi érték teljes összegének (...)  a nem lakás céljára szolgáló házingatlannál a 60%-a, ha azonban az ingatlan öt éven belül teljes felújításban részesült, a 70%-a.

Alkotmánybírósági határozatok:

A jogállamiság elve a konkrét alkotmányos szabályokhoz képest nem kisegítő, másodlagos szabály, s nem pusztán deklaráció, hanem önálló alkotmányjogi norma, aminek sérelme önmagában is megalapozza valamely jogszabály alkotmányellenességét
A jogállam alapvető eleme a jogbiztonság. (11/1992. (III. 5.) AB h.)

A jogbiztonság – az Alkotmánybíróság értelmezésében – az államtól és elsősorban a jogalkotótól azt várja el, hogy a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak és a norma címzettjei számára  előre láthatóak legyenek. (11/1992. (III. 5.) AB h.)

A vizsgálat megállapításai

A Bp. I. ker. Önkormányzat megalkotta a nem lakás célú helyiségek elidegenítésre vonatkozó 16/1994. (V.13.) sz. rendeletét, melyben a annak kihirdetését követően elidegenítésre kijelölt helyiségek értékesítése során a vételárat a forgalmi érték 70 %-ában határozták meg.

A testület a garázsbérlemények bérlőinek 1994. január 1. előtt benyújtott kérelme alapján lehetővé tette a garázsok 100 %-os forgalmi értéken történő elidegenítését.

Az önkormányzat a 427/1992. (06.30.) határozatában felfüggesztette a garázsok elidegenítését. A határozatot a Köztársasági Megbízott mint jogszabályellenest kifogásolta, és arra tekintettel, hogy a testület a határozatát nem vonta vissza, keresetet nyújtott be a PKKB-hoz. A bíróság a 2.P.60.366/1993/5. sz. ítéletével a határozatot hatályon kívül helyezte, mert a 32/1969. (IX. 30.) Korm. rendelet nem teszi lehetővé az elidegenítésre kijelölt ingatlan egyes részeinek kivonását az elidegenítés alól.

Az ítélet értelmében a társasházakban lévő önkormányzati tulajdonú helyiségek elidegenítése nem tagadható meg, ha az igénylő a rendeletben előírt feltételeknek megfelel. 

Ezt vette figyelembe az önkormányzat 1995-ben is amikor a korábbi igénylőknek lehetővé tette a garázs megvásárlását, de álláspontom szerint jogsértően, nem az elutasított igénylés időpontjában hatályban levő 16/1969. (IX. 30.) ÉVM–MÉM–PM együttes rendelet 7. § -ban előírtak szerint határozták meg a vételárat. 

A rendelet a vételárat a forgalmi érték 70 %-ában határozta meg, amitől eltérni csak rendelettel lehetett, de ilyen döntést csak határozatban hozott a képviselő-testület.

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiság, és az ahhoz szorosan kapcsolódó jogbiztonság elvével kapcsolatban állapítható meg visszásság, amikor az Önkormányzat a törvény előírásait formálisan teljesítette, és ezzel a magánszemély jogainak és törvényes érdekeinek csorbítását eredményezte.

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazás alapján felkérem a Önkormányzat polgármesterét, hogy az 1993. december 31-e előtt benyújtott garázsvásárlási kérelmeket saját hatáskörben - különös tekintettel a panaszos ügyére - kivizsgálni, és annak eredményéről mind a kérelmezőt, mind a hivatalomat tájékoztatni szíveskedjék.

Budapest, 1996. október 14.

Dr. Polt Péter