OBH 2559/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Mizerák Judit

Az eljárás megindítása és a megállapított tényállás

A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához címzett beadványában gondnokság alá helyezését, továbbá azt kifogásolta, hogy a Szlovák Köztársaságban élő rokonaihoz való kitelepülésének intézésében az illetékes gyámhatóság nincs a segítségére.
Beadványából az is kiderült, hogy albérlőjével állandó vitája van és tulajdoni helyzetével sincs tisztába.

Tekintettel arra, hogy a rendelkezésemre álló információk alapján a panaszos alkotmányos jogai sérelmének a gyanúját kizárni nem lehetett, a vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a települési önkormányzat jegyzőjét.

A rendelkezésemre bocsátott iratok alapján megállapítottam, hogy a panaszost a Székesfehérvári Városi Bíróság 1977. szeptember 29-én kelt 5.P.21.396/1977/5. számú ítéletével helyezte cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá a Fejér megyei Főügyészség kezdeményezésére. A Fejér megyei Tanács V.B. Móri Járási Hivatalának Igazgatási Osztálya 1978. április 11-én kelt 20-4/78. számú határozatával a panaszos részére egy hozzátartozóját rendelte ki gondnokul.
A gondnok 1988. augusztus 19-én kérte tisztségéből való felmentését. A hatóság eljárása során megállapította, hogy a gondnok idős kora és betegsége miatt teendőit ellátni nem tudja és mivel a gondnokolt családjában a tisztség ellátására alkalmas személy nem volt, a panaszos ügyeinek vitelére 2232/1988. számú, 1988. szeptember 2-án kelt határozatával hivatásos gondnokot rendelt ki. A hatóság határozatában a hivatásos gondnokot számadásra nem kötelezte.

A gondnokság megszüntetése iránt a hivatásos gondnok 1990-ben keresetet nyújtott be a Székesfehérvári Városi Bíróságon. Kérelmét lényegében azzal indokolta, hogy a gondnokolt a Szlovákiában lakó testvéreihez kíván kitelepülni, ezért szükség lenne magyarországi ingatlanának elidegenítésére. A gondnok a gyámhatósággal történt megbeszélés után nyújtotta be keresetét a bírósághoz, mert a gyámhatóság ezt látta célravezető megoldásnak az esetleges kitelepülés elintézése érdekében.
A bíróság a perben bizonyítási eljárást folytatott le, melynek során meghallgatta tanúként a gondnokoltat, továbbá igazságügyi elmeorvos szakértői véleményt szerzett be. A szakértői vélemény szerint a panaszosnál közel húsz évvel ezelőtt alakult ki mérgeztetéses téveszmékkel és ezek által irányított magatartással jellemzett elmebetegség, amely ugyan a későbbiekben megnyugodott, de teljes gyógyulása nem állapítható meg. Ezért a belátási képessége továbbra is tartósan és nagy mértékben csökkent. A bíróság álláspontja szerint a cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezés megszüntetése az adott körülmények között nem lehetséges, azt nem indokolja a gondnokolt kitelepülési szándéka sem, sőt ez a célja és az ezzel kapcsolatos vagyonjogi ügyletek elintézése méginkább megkívánja, hogy a gondnokság alá helyezés által biztosított fokozott jogi védelemben részesüljön. 
Mindezek alapján a bíróság a keresetet elutasította.

A panaszos által csatolt iratok között található adásvételi szerződés tanúsága szerint  a panaszos 1981. augusztus 12-én egy lakóházas kertes ingatlan 1/2 tulajdonrészét vásárolta meg. Ingatlanilletőségének egy részében albérlők laknak, akik az adásvételi szerződés alapján 1981. szeptember 1-jétől a panaszosnak fizetik a bérleti díjat.

A jegyző tájékoztatása szerint a gondnokolt a gondnokság tényét soha nem tudta elfogadni, panaszai nagyrészt e tény ellen irányulnak, de gyakran panaszkodik a környezetében élőkre (szomszéd, albérlő, ügyintéző) is.
A szlovákiai rokonaihoz történő kitelepülés 1990. óta foglalkoztatja, ennek érdekében már több országos fórumhoz, szervhez fordult segítségért, azonban az érdemi ügyintézés előtt mindig meggondolta magát, főleg amikor annak anyagi és jogi vonzatáról tájékoztatták. 1995-ben elhatározása véglegesnek tűnt, ezért a helyi polgármesteri hivatal telefonon felvette a kapcsolatot a Szlovák Nagykövetséggel, ahol azt a tájékoztatást kapták, hogy a hatályos jogszabályok szerint idős személy indokolt esetben - méltányosságból - kérheti a kitelepülést. A kérelemhez mellékelni kell a befogadó nyilatkozatot, születési anyakönyvi másolatot, erkölcsi bizonyítványt, orvosi igazolást hivatalos szlovák nyelvű fordításban. Ennek költségei kb. 50.000 forintos kiadást jelentenek. A gondnokoltat rokonai egy alkalommal magukkal vitték az új környezetbe, de a panaszos néhány nap múlva haza utazott egyedül vonattal és bejelentette a gyámhatóságon, hogy már nem kíván kitelepülni.

Az ügy jogszabályi háttere

A gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról szóló 12/1987.(VI. 29.) MM rendelet a számadásról az alábbiak szerint rendelkezik:
68. § (1) Az előző évről szóló rendszeres számadást (a továbbiakban: rendszeres számadás) minden év február hó 15. napjáig kell a gyámhatósághoz benyújtani. A rendszeres számadásban a bevételeket és a kiadásokat külön-külön tételesen fel kell sorolni, csatolva - a számadásban feltüntetett tételek sorrendje szerint - a bevételeket és a kiadásokat igazoló iratokat. 
(2) A rendszeres számadásban a bevételeket és a kiadásokat nem kell tételesen feltüntetni és az igazoló iratokat sem kell csatolni (egyszerűsített számadás), ha: 
a) a vagyon forgalmi értéke az ötvenezer forintot nem haladja meg; 
b) a gyámhatóság engedélyezte, hogy a vagyon állagát a gyermek, illetőleg a gondnokság alá helyezett személy eltartási költségeinek fedezésére igénybe vegyék [Csjt. 83. § (2) bekezdése], feltéve, hogy az igénybe vett összeg évenként nem éri el a tartás költségeit. 
(3) A gyámhatóság a (2) bekezdés b) pontjában foglaltaktól eltérően rendelkezhet, továbbá a számadásra köteles személyt a (2) bekezdés a), illetőleg b) pontja alapján készített egyszerűsített számadás benyújtását követően is kötelezheti a bevételek és kiadások tételes feltüntetésére és igazolására. 
(4) Ha a bevételt, illetőleg a kiadást igazoló okirat benyújtása akadályba ütközik, a tétel helyességét a gyámhatóság egyéb módon is megállapíthatja. 
69. § (1) A gyámhatóság eseti számadás benyújtására hívhatja fel azt, akinek engedélyezte, hogy a kiskorú vagy a gondnokság alá helyezett személy vagyonának állagát igénybe vegye, illetőleg azt, aki rendszeres számadásra köteles. 
(2) Az eseti számadás elkészítésekor a 68. § (1) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni. 
70. § (1) A gyámhatóság által kirendelt vagyonkezelőnek a vagyon kezelői jogának megszűnésekor a vagyon állagára vonatkozó számadását (a továbbiakban: végszámadás, a 68-70. §-ban meghatározott számadás együtt: számadás) hatvan napon belül kell előterjeszteni. 
(2) A végszámadás a vagyonkezelés egész időtartamára kiterjed. Ha a vagyon kezelője tevékenységéről rendszeres számadásra köteles, a végszámadás rendszeres számadásra épül. 
(3) Ha a gyámság megszűnésével a kiskorú szülői felügyelet alá kerül, a végszámadást a gyámhatósághoz kell benyújtani. 
(4) Ha a gyám vagy a gondnok személyében változás történik, az, akinek a gyámi vagy a gondnoki tisztsége megszűnt, a gyámhatóságnak köteles a végszámadást benyújtani. 
(5) Ha a gyámság a nagykorúság elérése vagy a gondnokság a gondnokság megszüntetése miatt szűnik meg, a gyámi, illetőleg a gondnoki tisztséget ellátó személy annak tartozik végszámadással, aki a vagyon felett rendelkezni jogosult.
71. § (1) A számadás elbírálása során a gyámhatóság: 
a) a benyújtott iratok alapján megvizsgálja a számadás helyességét, elbírálja a kiadások szükségességét, értékeli a gazdálkodás során tanúsított gondosságot; 
b) indokolt esetben beszerzi a korlátozottan cselekvőképes személy és - ha nem ő a vagyon kezelője - a törvényes képviselő, illetőleg a hozzátartozóknak a számadásra vonatkozó észrevételeit. Az észrevételeket a gyámhatóság felhívásától számított tizenöt napon belül lehet megtenni. 
(2) Ha a számadás helyes, a gyámhatóság elfogadja és végszámadás esetén a számadásra kötelezettet a vagyonkezelés alól felmenti. 
(3) Ha a számadás alapján a gyámhatóság hiányt vagy az indokolatlan kiadás, illetve nem megfelelő gazdálkodás eredményeképpen kárt állapít meg, a számadásra kötelezett személyt felhívja, hogy az okozott kár összegét nyolc napon belül fizesse be a betétbe. Ha a számadásra köteles az összeget vagy annak egy részét vitatja, a gyámhatóság a követelés érvényesítése iránt pert indít. 
72. § (1) Ha a számadásra kötelezett a kötelezettségének nem vagy nem megfelelően tesz eleget, a gyámhatóság a számadási kötelezettség megállapítása iránt pert indít (Pp. 123. §). A kereset benyújtásával egyidejűleg a szülőtől a törvényes képviseleti jogot a vagyoni ügyekre megvonja [Csjt. 87. § (2) bekezdése], illetőleg a gyámot, a gondnokot tisztségéből elmozdítja [Csjt. 108. § (1) bekezdése]. 
(2) A Csjt. 110. § (1) bekezdését kell alkalmazni abban az esetben is, ha a szülő és a gyermek között a számadással kapcsolatosan vita keletkezett. 

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 61. § -a szerint (1) Ha a közigazgatási szerv megállapítja, hogy a felettes szerv vagy a bíróság által még el nem bírált határozata jogszabályt sért, a határozatot módosítja vagy visszavonja.
(2) A közigazgatási szerv az ügyfél jogorvoslati kérelme esetén a határozatot akkor is módosíthatja vagy visszavonhatja, ha a jogorvoslati kérelemben foglaltakkal egyetért, feltéve, hogy az ügyben nincs ellenérdekű fél.
(3) A határozat módosítására, vagy visszavonására a közigazgatási szerv csak egy ízben, a határozat közlésétől számított egy éven belül jogosult. A szakhatóság a hozzájárulását (20. §) az ügyben eljáró közigazgatási szerv határozatának meghozataláig módosíthatja vagy vonhatja vissza.
(4) A határozat módosítását vagy visszavonását jogszabály kizárhatja, vagy külön feltételhez kötheti.
(5) A határozatot nem lehet módosítani vagy visszavonni, ha ez jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot sértene.
71. § (1) Ha a közigazgatási szerv határozata jogszabályt sért, a felettes közigazgatási szerv a határozatot megváltoztathatja vagy megsemmisítheti, és az ügyben eljárt közigazgatási szervet új eljárásra utasíthatja. Ez a jogkör illeti meg a felettes közigazgatási szervet akkor is, ha a szakhatóság – a felettes szerve útján – a határozatnak részére történő megküldésétől [45. § (4) bek.] számított tizenöt napon belül hozzájárulásának figyelmen kívül hagyását sérelmezi.
(2) A határozat nem változtatható és nem semmisíthető meg, ha
a) a határozatot a bíróság felülvizsgálta,
b) a határozat megváltoztatása vagy megsemmisítése jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot sértene,
c) a határozat jogerőre emelkedésétől számítva egy év eltelt,
d) azt jogszabály kizárja vagy feltételhez köti.

A Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvény
13. § (1) bekezdés "Korlátozottan cselekvőképes az a nagykorú is, akit a bíróság ilyen hatállyal gondnokság alá helyezett."
(2) Cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá a bíróság azt a nagykorú személyt helyezi, akinek az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége - elmebeli állapota, szellemi fogyatkozása vagy valamilyen kóros szenvedélye miatt - tartósan vagy időszakonként visszatérően nagymértékben csökkent.
(3) A cselekvőképesség korlátozottsága a gondnokság megszüntetésével véget ér."

A Polgári Perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény
312. § (1) bekezdés " A gondnokság alá helyezés megszüntetése iránt a keresetet az ellen kell megindítani, akinek keresete folytán a bíróság a gondnokságot elrendelte, ha pedig a gondnokság megszüntetését ez kéri, a gondnokolt ellen; ha az, akinek keresete folytán a bíróság a gondnokságot elrendelte, meghalt, vagy ismeretlen helyen vagy külföldön tartózkodik, a keresetet a bíróság által kirendelt ügygondnok ellen kell indítani."

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 
16. § (1) bekezdés "Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A 29. § (1) bekezdése alapján e törvény alkalmazásában hatóság: f) az igazságügyi szerv – kivéve a bíróságot –."

Az érintett Alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése rögzíti, hogy a "Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
Mint arra az Alkotmánybíróság 28/1992.(IV.30.)AB.határozatában rámutatott "A jogbiztonság kiemelkedően fontos jogállami érték, s ebből eredően meghatározott kötelezettségek hárulnak mind a jogalkotó, mind a jogalkalmazó szervekre. A jogállam sem tud eltekinteni attól, hogy mind a természetes, mind a jogi személyektől megkövetelje a törvényesen kihirdetett jogszabályok ismerését és az azokkal összhangban álló magatartást."

A vizsgálat megállapításai

1. A gondnokság alá helyezés megszüntetésére - a hivatkozásul megjelölt jogszabályok alapján - kizárólag a bíróság jogosult. A hivatásos gondnok 1990-ben benyújtott keresetét a bíróság elutasította. Az elutasítás indokoltságának vizsgálatát az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény hivatkozott szakasza kizárja.

2. A panaszos kitelepülési szándékát az illetékes gyámhatóságon több alkalommal bejelentette, a gyámhatóság számára a szükséges felvilágosítást minden esetben megadta. Tájékoztatta az eljárás kapcsán felmerülő költségekről és a kérelemhez csatolandó okiratokról.
A gondnokolt nevében ingatlanvásárlásakor gyámhatósági határozattal kirendelt ügyvéd járt el eseti gondnokként.
A panasz e részeit illető gyámhatósági eljárással kapcsolatban alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg.

3. Megállapítottam azonban, hogy a gyámhatóság 2232/1988. számú határozata sérti a már hivatkozott 12/1987.(VI.29.)MM. számú rendeletet akkor, amikor a hivatásos gondnokot a jogszabály alapján fennálló számadási kötelezettsége alól felmenti.
A rendelet megsértése egyben alkotmányos visszásságot idézett elő az Alkotmány jogállamiságot deklaráló és egyben jogbiztonság követelményét magába foglaló elvével kapcsolatban.

A 3. pontban megállapított alkotmányos visszásság orvoslása érdekében a következő ajánlást teszem.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján felkérem a települési önkormányzat jegyzőjét, hogy a hivatásos gondnok számadási kötelezettségét a jövőre nézve határozatban állapítsa meg.

Budapest, 1997. március

Polt Péter