OBH 2404/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Az eljárás megindulása:

Megyei Közlekedési Intézet volt munkatársa fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert munkaügyi vitájában benyújtott keresetét a bíróság elutasította, mivel a volt munkáltatója jogutód nélkül megszűnt. A megszüntetett Intézet tevékenységét ma is ellátja a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztérium irányítása alatt álló Közlekedési Főfelügyelet megyei felügyelete.

A jogutódlás kérdésében a vizsgálatot a bírósági eljárástól függetlenül, az alkotmányban biztosított jogorvoslati jogosultság sérelmének lehetősége miatt rendeltem el.

A tényállás:

Panaszos 1983-ban lépett munkaviszonyba a megyei Közlekedési Intézetnél mint vizsgabiztos. 1988. -ban munkahelyi konfliktusba került közvetlen feletteseivel, mert szabálytalan eljárásukat kifogásolta. "Nem kívánatos személy" lett a munkahelyén, ezért egészsége, idegrendszere megrendült. Az általa kezdeményezett eljárás a saját fegyelmi eltávolításával végződött. 1989-től betegállományba került, és az egy éves betegállományba elteltével rokkantosítását kezdeményezték. Az igazságügyi orvos-szakértői vélemény alapján "paranoiás reakciók" miatt nem végleges 67 %-os munkaképesség csökkenést állapítottak meg. A 2 éves határozott időre megállapított rokkantsági nyugdíj lejárta után a munkaképesség csökkenésének mértékét már csak 50 %-osnak találták, mert a pszihiátriai megbetegedés, az azt kiváltó környezetből való kikerüléssel folyamatosan javult.

A rokkantsági nyugdíjra jogosító idő elteltével 1993-ban panaszos munkanélkülivé vált, és nem is tudott azóta elhelyezkedni. Ekkor indított kártérítés címén keresetet a volt munkáltatójával szemben, de a bíróság a keresetét elutasította, mert a Közlekedési Intézet 1992. január 1-jei hatállyal jogutód nélkül megszűnt.

Az  ügy jogi háttere:

•	1949. évi XX. tv.		  A Magyar Köztársaság Alkotmányáról
•	1952. évi III. tv. 		  A polgári perrendtartásról (Pp.)
•	1959. évi IV. tv. 		  A Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
•	1991. évi XX. tv. 		  A helyi önkormányzatok és szerveik, a KMB-k valamint egyes, 				  centrális alárendeltségű szervek feladat- és hatásköreiről
•	1992. évi XXXVIII. tv.	  Az államháztartásról
•	1993. évi LIX. tv 		  Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
•	1960. évi 11. tvr. 		  A Ptk. hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló (Ptké.)
•	94/1991.(VII.23.)Korm. r.  Egységes közlekedési hatósági szerv létesítéséről, valamint 				  egyes közlekedést érintő jogszabályok módosításáról
•	BH 1996. 126.

Alkalmazott jogszabályok:

1949. évi XX.

57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el. (5) A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti.

1952. évi III. tv. (Pp.)

3. § (1) A bíróságnak az a feladata, hogy a jelen törvény céljának megfelelően az igazság kiderítésére törekedjék. A bíróság gondoskodik arról, hogy a felek a perben jogaikat helyesen gyakorolják, és perbeli kötelességeiknek eleget tegyenek. A bíróság köteles a felet, ha nincs jogi képviselője – perbeli jogairól és kötelezettségeiről –, a szükséges tájékoztatással ellátni. A bíróság a fél által előadott kérelmeket, nyilatkozatokat nem alakszerű megjelölésük, hanem tartalmuk szerint veszi figyelembe.

146. § (1) A felperes a keresetét az első fokú ítélet hozatalát megelőző tárgyalás berekesztéséig bármikor megváltoztathatja, feltéve, hogy a megváltoztatott keresettel érvényesített jog ugyanabból a jogviszonyból ered, mint az eredeti kereset, vagy azzal összefügg. A kereset megváltoztatását írásban kell benyújtani, vagy jegyzőkönyvbe kell mondani. (3) Ha a bíróság megítélése szerint a kereseti kérelem nem meríti ki a felperest megillető jogokat, erre a felperest figyelmeztetni kell, illetőleg magyarázatot kell tőle kérni. A felperest – nyilatkozatához képest – arról is tájékoztatni kell, hogy kereseti kérelmét az (1) és (2) bekezdés értelmében a tárgyalás folyamán is jogában áll megfelelően megváltoztatni.
(A 146. § (3) bekezdést hatályon kívül helyezte az 1995. évi LX. törvény 31. § (2). bek.)

1959. évi IV. tv.

37. § (1) A költségvetési szervet a költségvetését meghaladó mértékben is terheli a kártérítési, megtérítési és kártalanítási kötelezettség, valamint az a kötelezettség, amelyet jóhiszemű személyek irányában vállalt. (2) Ilyen esetben a költségvetési fedezetről a költségvetési gazdálkodás szabályai szerint kell gondoskodni.

1960. évi 11. tvr. (Ptké.)

18. § (1) A (költségvetési szerv) képviselet rendjét az illetékes miniszter, tanácsi költségvetési szervek tekintetében a megyei tanács végrehajtó bizottság elnöke szabályozhatja. (2) Az illetékes miniszter, illetőleg a megyei tanács végrehajtó bizottság elnöke a képviselet jogát magához vonhatja vagy más szervre is átruházhatja. (3) A költségvetési szerv által okozott kár megállapításával, illetőleg megtérítésével kapcsolatos eljárásban a képviselet jogát a pénzügyminiszter magához vonhatja és más szervre is átruházhatja. (4) Ha a költségvetési szerv jogutód nélkül szűnt meg, a megszűnt szervvel kapcsolatos ügyekben az ügy jellege szerint illetékes miniszter, ha pedig ez nem állapítható meg, a pénzügyminiszter jár el. A pénzügyminiszter ezt a jogkörét felügyelete alá tartozó szervre ruházhatja át.
(A Ptké 18. § -át az 1993. évi XCII. tv. 40. §-a 1993. XI. 1-jével hatályon kívül helyezte.)

1992. évi XXXVIII. tv. (Csak 1992. júliustól hatályos.)

87. § (1) A költségvetési szerv az államháztartás részét képező olyan jogi személy, amely a társadalmi közös szükségletek kielégítését szolgáló, jogszabályban, határozatban, alapító okiratban meghatározott állami feladatokat alaptevékenységként, nem haszonszerzés céljából, az alapító okiratban megjelölt szerv szakmai és gazdasági felügyelete mellett, az alapító okiratban rögzített illetékességi és működési körben, feladatvégzési és ellátási kötelezettséggel végzi. (2) Költségvetési szervek: a központi költségvetési szerv; helyi önkormányzati költségvetési szerv...

90. § (1) Az alapító a költségvetési szervet megszünteti, ha az alapító által meghatározott feladatát ellátni nem tudja, illetve tevékenységét nem az alapító okirat szerint végzi; a szolgáltatásai iránti szükséglet megszűnt; az ellátandó feladat más módon vagy más szervezetben hatékonyabban teljesíthető. (3) A költségvetési szerv megszüntetése esetén – az alapító szerv vagy jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – a vagyoni jogok és kötelezettségek tekintetében a megszüntetett szerv jogutódja az alapító szerv.

91/A. § (3) Az alapító a költségvetési szerv megszüntetését megelőzően kezdeményezi, vagy kiadja azt a jogszabályt, amely tartalmazza a jogutódlással kapcsolatos rendelkezéseket, továbbá, amely biztosítja, hogy a megszüntetett szerv hatósági feladatai zökkenőmentesen és folyamatosan elláthatóak legyenek.

1991. évi XX. tv. 

95. § (1) A közúti és vasúti közlekedéssel, továbbá a hajózással kapcsolatos – a helyi önkormányzatok és szerveik feladat- és hatáskörébe nem tartozó – külön jogszabályban meghatározott közlekedési hatósági feladatokat a közlekedési, hírközlési és vízügyi miniszter irányítása és felügyelete alatt működő egységes államigazgatási szerv (a továbbiakban: Közlekedési Főfelügyelet) látja el, központi és helyi szervei útján. (2) A Közlekedési Főfelügyelet részletes feladat- és hatáskörét a Kormány rendeletben állapítja meg.

94/1991. (VII. 23.) Korm. rendelet

1. § (1) A Kormány a közúti (...) közlekedési hatósági feladatok ellátására a közlekedési, hírközlési és vízügyi miniszter irányítása és felügyelete alatt működő, egységes államigazgatási szervet hoz létre, amelynek központi szerve a Közlekedési Főfelügyelet, helyi szervei a megyei, fővárosi közlekedési felügyeletek.

4. § A Főfelügyelet szakmailag irányítja, illetőleg felügyeli a közúti járművezetők képzését és vizsgáztatását.

6. § (1) Ez a rendelet 1991. augusztus 1-jén lép hatályba.

BH 1996. 126.

A Legfelsőbb Bíróság már több esetben kifejtett álláspontja szerint a helyi önkormányzatok által létesített és működtetett költségvetési intézmények vezetői és dolgozói tekintetében munkáltató az az intézmény, amelynek keretei között a feladataikat végzik, a munkáltatói jogkör gyakorlója pedig – elkülönülve a munkáltatótól – a "kinevezésre" jogosított önkormányzat vagy átruházott hatáskörben esetleg a polgármester.
Minthogy a bíróságok e tekintetben tévedtek, nem hívták fel a felperes figyelmét az új alperes perbe vonásának a lehetőségére, továbbá a pert nem szüntették meg a Pp. 157. §-ának a) pontja alapján, utalva a Pp. 130. §-a (1) bekezdésének e) pontjára is, a Legfelsőbb Bíróság az ítéleteket hatályon kívül helyezte és a munkaügyi bíróságot utasította új eljárásra és új határozat hozatalára. Az új eljárás során a bíróságnak fel kell hívnia a felperest a Pp. 64. §-ának (2) bekezdése alapján jelölje meg, mely jogi személlyel szemben kívánja az igényét érvényesíteni, ezután kérelmére a megjelölt alperest meg kell idéznie és a korábbi alperest el kell bocsátania a perből.

1993. évi LIX. tv. 

16. § (1) bek. szerint: Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;  az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv; a fegyveres erők;  a rendőrség, a rendészeti szerv; a nemzetbiztonsági szolgálatok; az igazságügyi szerv – kivéve a bíróságot –; a helyi önkormányzat;  a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv.

A vizsgálat megállapításai

A Közlekedési Főfelügyelet helyi szerveként 1991 augusztus 1-jén létrehozott megyei Közlekedési Felügyelet - amely a megyei Közlekedési Intézet, és a Megyei Tanács közlekedési osztályának személyi és technikai bázisán alapult, és az Intézet feladataiból a gépjárművezetői vizsgáztatást teljes egészében átvette - csupán funkcionális jogutódja a megszüntetett Közlekedési Intézetnek.

Az Intézetet alapító megyei tanács általános jogutódja, a megyei önkormányzat a bíróság megkeresésére az intézet 1992. január 1-jei megszűntetését követően az alapítói felelősséget nem ismerte el, és erre tekintettel a másodfokú bíróság az első fokú bíróság permegszüntető végzése ellen benyújtott fellebbezést elutasította. Ahelyett, hogy a fellebbezésben megjelölt új alperessel szemben az eljárás folytatásáról rendelkezett volna, a lehetséges alperes nyilatkozata alapján az eljárást a kereset érdemi vizsgálata nélkül szüntette meg.

Megállapítottam, hogy a panaszos sérelmét nem a jogszabályok ellentmondásossága, hanem a jogorvoslati eljárásban elmulasztott jogvesztő határidő beállása okozta. 

Tekintettel arra, hogy a bíróság nem hatóság, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosának a peres eljárás tekintetében vizsgálati lehetősége nincs, csak jogi álláspontomról tájékoztathattam, és az eljárást megszüntettem.

Budapest, 1997. február 10.

Gönczöl Katalin