OBH 2233/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

B. A. mezőszemerei lakos azzal a panasszal fordult hozzám, hogy a Heves megyei Kárrendezési Hivatal (továbbiakban: Kárrendezési Hivatal)  nem ismerte el kárpótlási igényét a zsámbéki 4335 számú betétben szereplő 132 AK értékű mezőgazdasági ingatlanok 1/2 részére, illetve a betétben A/2  sorszám alatt felvett házasingatlanra vonatkozóan a kérelmet igényjogosultság hiánya miatt elutasította.
Igaz, hogy a fenti telekkönyvi betétben panaszos feleségeként F. R. is szerepel 1/2-d részben tulajdonosként, de panaszos állítása szerint a juttatás idején nőtlen ember volt. F. R.-t sosem ismerte, és a szomszédok sem tudnak ilyen nevű lakosról a községben. B. A. 1946 október 13-án kötött házasságot P. Margittal, akivel jelenleg is együtt él.
Mezőszemerére 1951. január 11-én költöztek, miután a korábban juttatott földeket a termelőszövetkezet megalakulásakor elvették.
Panaszos a kárpótlás iránti kérelmét  egyedül nyújtotta be a teljes ingatlanra. Később csatolta a Budakörnyéki Földhivatal 20.121/1995. számú igazolását arról, hogy feleségének neve tévesen szerepel a betétben és a házassági anyakönyvi kivonat alapján felesége neve P. Margit. Ezt az igazolást azonban a Kárrendezési Hivatal a határozat meghozatalakor figyelmen kívül hagyta.

Érintett alkotmányos jogok:

1. A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2.§.(1) bekezdés).
2. A tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § (1) bekezdés). 

Alkalmazott jogszabályok:

1. Az 1991. évi XXV. törvény (továbbiakban kárpótlási törvény) 1. § (2) bekezdése, mely szerint kárpótlás illeti meg azokat a 2.§-ban meghatározott természetes személyeket, akiknek magántulajdona az 1949. június 8-át követően alkotott, a 2. számú mellékletben felsorolt jogszabályok alkalmazása által sérelmet szenvedett. A csatolt bizonyítékok alapján figyelembevehető korabeli jogszabályok:

- A mező és erdőgazdasági ingatlanok részleges tagosításáról szóló 1949. évi 3.tvr.
- A mezőgazdasági ingatlanok és azok felszereléseinek felajánlásáról szóló 4091/1949.   (VI.16. ) Korm. rendelet.

2. A kárpótlási törvény 12. §. (5) bekezdése: A hivatal az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi  IV. tv. szabályai szerint jár el ....

3. Az  államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. tv .(továbbiakban: Áe.) 26. §. (1) bekezdés: A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha az ehhez rendelkezésre álló adatok nem elegendők. hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le. 

4. Az Áe. 48. § (2) bekezdése szerint a közigazgatási szerv hivatalból vagy az ügyfél kérelmére  a határozatot kiegészítheti, ha az ügy érdeméhez tartozó kérdésben nem határozott.

A  megállapított tényállás, és a vizsgálat megállapításai:

B. A. az R 1186934 ragszámú borítékban nyújtotta be saját jogon kárpótlási igényét. Az adatlapok közül a H és F adatlapot is kitöltötte. Az államosított ingatlanok adatait közölni pontosan nem tudta, mert ekkor még a telekkönyvi betét nem állt a rendelkezésére, azt részére 1994. október 19-én küldte el a Budakörnyéki Földhivatal. A  4335 számú betétben a B. 1-2 sorszám alatt tulajdonosként B. A. és felesége F. R. szerepel. 1995. május 3-án a Budakörnyéki Földhivatal hivatalos helyiségében felvett jegyzőkönyv szerint panaszos személyesen megjelent a földhivatalnál és kérte a bejegyzés kiigazítását. Bemutatta személyi igazolványát, mely szerint 1946. október 23-án (21 évesen) kötött házasságot P. Margittal.
A jegyzőkönyv rögzíti azt a nyilatkozatát, hogy a juttatás időpontjában még nőtlen volt, de a tulajdonjog bejegyzéséig házasságot kötött P. Margittal. Ennek alapján kérte a Földhivatalt, hogy a tévesen bejegyzett feleség nevét a helyes névre igazítsa ki, vagy ismerje el, hogy a betétben szereplő ingatlanok kizárólagosan az Ő tulajdonát képezték. A Földhivatal ezt követően 1995. május 12-én igazolta, hogy  a telekkönyvi betétben a B/2 sorszám alatt B. A. feleségének neve  (F. R.) tévesen szerepel, a 119/1946. számú házassági anyakönyvi kivonat másolata alapján B. A. felesége az 1946. október 13-án kötött házasság alapján P. Margit. Ez az igazolás a Kárrendezési Hivatal által elküldött iratanyagban megtalálható.
A Heves-megyei Kárrendezési Hivatal a kérelemnek részben helyt adó határozata 1995. június 6-án kelt. A határozat indokolásában mind a 132 AK értékű termőföld, mind a lakóházas ingatlan szerepel B. A. tulajdonaként. Kárpótlást a határozat mégis csak a termőföldek után állapít meg, a lakóházra vonatkozó kárpótlási kérelmet azzal utasította  el, hogy az igénylő nem rendelkezik kárpótlásra jogosultsággal. Panaszos június 14-én  kelt levelében kérte az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivataltól fellebbezése elfogadását, és kérte a felesége részére a mezőgazdasági ingatlanok 1/2 része után, illetve saját részére a lakóház után járó kárpótlás megállapítását. Panaszos állítása szerint az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal azzal utasította el a kérelmet, hogy B. A. felesége P. Margit nem nyújtott be határidőben kárpótlási kérelmet. Az elutasító határozat a Kárrendezési Hivatal által elküldött iratanyagban nem található, és ilyet panaszos sem csatolt. A vizsgálat során megkerestem a Budakörnyéki Földhivatal vezetőjét, és kértem, hogy küldje el B. A. feleségének névkiigazításáról szóló dokumentumot ás annak a betétnek a másolatát, amely panaszos lakóházára vonatkozó tulajdonát, illetve annak állami tulajdonbavételét bizonyítja. A hivatalvezető úr tájékoztatása szerint panaszos feleségének névkiigazítása a nyilvántartásban nem történt meg és ez nem is lehetséges, mert a kárpótlási adatszolgáltatás alapját képező munkarészek már nincsenek ingatlan-nyilvántartási forgalomban, így azokban javítani, változtatni már nem lehet.
Panaszos tulajdonát képező Bicskei út 46. szám alatti házas ingatlan sorsa a 4334 számú betétben követhető nyomon. Az 583 és az 584 hrsz.-ú  szöllő és ház a belterületben megjelölésű ingatlan a 869/ 1953. számú határozattal a 4758 sz. betétbe került átjegyzésre. 

A betét jelenleg nem található meg a földhivatal adattárában, de a hivatalvezető úr tájékoztatása szerint a Magyar Államkincstár tulajdonában lévő, a földbirtok rendezési alap megjelölésű ingatlanokat tartalmazza.
A fentiek alapján a következők állapíthatók meg: B. A. juttatás jogcímén volt tulajdonosa a 4335 számú telekkönyvi betétben szereplő ingatlanoknak. A juttatás idején nőtlen ember volt. Ez a tény a személyi igazolványából és a házassági anyakönyvi kivonatból is megállapítható. Az is megállapítható, hogy a juttatást követően P. Margittal kötött házasságot és nem F. R.-rel, aki a telekkönyvi betétben tévesen feleségeként szerepel. Ezt a kárpótlási eljárásban a földhivatal is igazolta. A 4335 számú telekkönyvi betétben az A/3-21 sorszám alatti ingatlanok az 1949. évi 3  tvr. alapján kerületek termelőszövetkezeti használatba. Az A/1-2 számú ingatlan (ház és szöllő a beltelekben) a B/5 sorszám alatti bejegyzéssel került a földbirtok rendezési alap megjelölésű ingatlanként a Magyar Államkincstár tulajdonába. Az államosítás jogcímeként a földhivatal által kiadott másolaton kézírással az 1949. évi 3 tvr. szerepel, és az utolsó bejegyzésig húzott nyíl arra enged következtetni, hogy ugyanez volt az államosítási jogcím a szöllő és a ház esetében is. Véleményem szerint a csatolt okirati bizonyítékok nem alapozzák meg panaszos kárpótlási kérelmének (részbeni) elutasítását. A földhivatal téves bejegyzése, illetve az államosított ingatlanokat tartalmazó betét hozzáférhetetlensége nem szolgálhat panaszos hátrányára. A kárpótlási igényt elutasító határozat nem tér ki arra, hogy a Kárpótlási Hivatal a termőföldek esetében  miért nem fogadta el bizonyítékként a földhivatal igazolását, illetve a házingatlan utáni igényt konkrétan milyen bizonyítékok alapján utasította el. Az a körülmény, hogy a Kárpótlási Hivatal - a határozat indokolásából kitűnően- nem tárta fel kellően a tényállást, sérti a jogbiztonsághoz való jogot, és jelen esetben a tulajdonhoz való jogot is azáltal, hogy kellő indok nélkül utasította el az államosított ingatlanokra vonatkozó kárpótlási igényt.  

Ajánlás:

Az  állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. §. (1) bekezdése alapján az alkotmányos visszásság orvoslása érdekében a következő ajánlást teszem:

Kezdeményezem, hogy a Heves Megyei Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal Vezetője vizsgálja felül B. A. kárpótlási kérelmében hozott határozatát és ennek során valamennyi  - a kérelemhez csatolt - bizonyítékot szíveskedjék figyelembe venni, továbbá ennek eredményétől függően a határozat kiegészítéséről intézkedni.

Budapest, 1997. december 1.

Dr. Polt Péter