OBH 1748/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa
Az eljárás megindulása:

E. L. kisvásárhelyi lakos azért fordult hozzám panasszal, mert a Zala Megyei Egészségbiztosítási Pénztár társadalombiztosítási tartozás, és késedelmi pótléka megfizetésére kötelezte, illetve végrehajtási eljárás során ezen összeggel megterhelte rokkantnyugdíját. E. L. szerint az Egészségbiztosítási Pénztár jogtalanul járt el, mert ő - bár kiváltotta vállalkozói igazolványát - nem jelentkezett be vállalkozóként az Egészségbiztosítási Pénztárhoz, nem volt adószáma sem, és vállalkozó tevékenységet sem folytatott. A bejelentést helyette a Kisvásárhelyi Körjegyzőség munkatársa tette meg, és a nyilatkozatot is ő írta alá. E. L. jogtalannak tartja az önkormányzat intézkedését, és a járulék megállapítását is. Egyrészt azért, mert sosem folytatott vállalkozói tevékenységet, másrészt azért, mert sosem kötött megállapodást az Egészségbiztosítási Pénztárral. Kéri segítségemet abban, hogy a jogtalanul megállapított és levonásba helyezett járulékot töröljék, illetve visszafizessék.  

Érintett alkotmányos jogok:

Az Alkotmány 2. §-nak (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból következő jogbiztonsághoz való jog, mely magában foglalja azt a követelményt, hogy az eljáró hatóságok a jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően járjanak el, és ügyfeleiket az eljárás során jogaikat és kötelezettségeiket illetően folyamatosan tájékoztassák. 

Alkalmazott jogszabályok:

1. A társadalombiztosításról szóló  1975. évi II. törvény (továbbiakban tb. törvény) 103/D. § (9) bekezdés a.) pontja, melynek értelmében az egyéni vállalkozó a társadalombiztosítási és egészségbiztosítási, valamint a nyugdíjjárulékot a vállalkozó igazolvány átvétele napjától annak visszaadása napjáig köteles fizetni.  

2. A tb. törvény végrehajtása tárgyában kiadott 89/1990. (V.1.) MT. rendelet 446. § (1) bekezdése, mely szerint az egyéni vállalkozó a vállalkozói igazolvány átvétele napjától számított 15 napon belül köteles a telephelye (lakóhelye) szerint illetékes egészségbiztosítási pénztárhoz  bejelenteni 
a.)  személyi adatait
b.) telephelyét
c.) a vállalkozói igazolvány átvételének időpontját

446. §  (4) bekezdése, mely szerint bejelentési kötelezettségét a vállalkozó az erre a célra rendszeresített formanyomtatvány kitöltésével teljesíti, amelyet a vállalkozói igazolványt kiadó szerv továbbít az előírt határidőben az egészségbiztosítási pénztárhoz.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

E. L. 1992. június 16-tól rokkan nyugdíj ellátásban részesül. Ezt megelőzően 1991. július 9-én  egyéni vállalkozói igazolványt váltott ki. Vállalkozói tevékenységét panaszos nem kezdte meg, de vállalkozói igazolványát nem adta vissza nyomban csak 1992. szeptemberében.  Állítása szerint nem volt tudomása róla, hogy a Kisvásárhelyi Körjegyzőség munkatársa, aki részére kiállította a vállalkozó igazolványt bejelentette őt az Egészségbiztosítási Pénztárhoz. Erre  tekintettel az Egészségbiztosítási Pénztár  1991. július 9-től 1991. július 31-ig 268.-Ft. járulék fizetésére kötelezte panaszost, mert főállású munkahellyel rendelkezett. 1991. augusztus 1-től  1991. augusztus 2-ig  (2 nap) főfoglalkozású vállalkozóként 80.- Ft. járulék fizetésére volt kötelezett.
1991. augusztus 3-tól  1992. február 29-ig a munkanélküli ellátás idejére az 1991. szeptember 26-án kelt kérelmére az Egészségügyi Pénztár vezetője mentesítette panaszost a járulékfizetési kötelezettség alól. A mentesítés a munkanélküli ellátás teljes idejére szólt, de 1992. március 1-től jogszabály-módosítás következtében a mentesítési lehetőség megszűnt. A 48/1992.(III.13.) Kormány sz. rendelet 71. § (12) bekezdése szerint a mentesítés érvényét vesztette. Ezért panaszos 1992. március 1-től -június 15-ig (ez a rokkantsági nyugdíj megállapításának a napja) főfoglalkozású vállalkozóként ismételten járulékfizetésre lett köteles. Erről őt az Egészségbiztosítási Pénztár 1992. március 13-án értesítette, és a járulék fizetés módjáról tájékoztatót is mellékelt. Egyúttal kérte panaszostól az 1991. évi jövedelemadó bevallást tartalmazó nyomtatvány visszaküldését. Panaszosnak az értesítés kézhezvételét követően lett volna alkalma visszaadni a vállalkozói igazolványt, és ennek igazolása után  megszűnt volna járulékfizetési kötelezettsége.
1992. szeptember 8-án az Egészségbiztosítási Pénztár arról tájékoztatja panaszost, hogy arra az időre is mentesítette a járulék fizetése alól, amíg főállású munkahelye volt. Ismételten felhívják a figyelmét arra, hogy 1992. március 1-től érvénybe lépő jogszabályok szerint további mentesítésére nincs lehetőség és 1992. március 1-től 1992. június 30-ig havi 4320 Ft-tal terhelték meg a folyószámláját. 1992. július 1-től pedig havi 2592.- Ft. fizetésére kötelezett. A fentiek alapján összes tartozása 1992. július 31-ig 22.690.-Ft. Panaszos még ezek után sem adta vissza a vállalkozói igazolványát, de nem fizette be az előírt járulékot sem. Így az összeg 1995. szeptember 30-ig a végrehajtási kérelem időpontjáig a késedelmi kamatokkal 41.990.- Ft.-ra emelkedett. Panaszos a határozat ellen bírósági felülvizsgálatot kért, de a bíróság a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül elutasította azzal, hogy a következetes bírói gyakorlat szerint a társadalombiztosítási végrehajtás elrendelése, illetve foganatosítása tárgyában hozott határozat nem érdemi határozat, ezért bírósági felülvizsgálatának nincs helye.
Panaszos végül is 1992. szeptember 17-én adta vissza vállalkozói igazolványát, tehát ettől az időponttól járulékfizetési kötelezettsége megszűnt. A részére már korábban megállapított járulékot azonban az Egészségügyi Pénztár nyugdíjából levonásba helyezte. A végrehajtást csak arra a időre függesztették fel, amíg panaszos keresetét a bíróság el nem bírálta. A fenti tényállás a Zala Megyei Egészségbiztosítási Pénzár által megküldött iratokból ismeretes.
Összegezve az eddigieket az  alábbi megállapításokat teszem:
A már idézett jogszabályok alapján a  Kisvásárhelyi Körjegyzőségnek  a vállalkozó igazolvány kiállításakor gondoskodnia kell arról, hogy az egyéni vállalkozó az társadalombiztosítási bejelentkezéséhez szükséges űrlapot kitöltse és aláírja, egyébként nem tudja azt határidőben továbbítani az Egészségbiztosítási Pénztárhoz. Ma már kideríthetetlen okból a Kisvásárhelyi Körjegyzőség munkatársa nem így járt el, hanem saját nevének aláírásval, és a Körjegyzőség pecsétjével ellátott bejelentő lapot küldött az Egészségbiztosítási Pénztárhoz. Panaszosnak az az állítása, hogy a bejelentésről nem tudott, nem megalapozott. Vállalkozói igazolványát 1991. július 9-én váltotta ki, és szeptember 26-án saját kezűleg aláírt kérelemben mentesítést kér a járulék megfizetése alól a munkanélküli járadékra tekintettel. Ebből arra lehet következtetni, hogy panaszos tisztában volt járulékfizetési kötelezettségével és azzal is, hogy őt mint vállalkozót  Körjegyzőség az Egészségbiztosítási Pénztárhoz bejelentette. Járuléktartozásáról és a mentesítések idejéről panaszost az Egészségbiztosítási Pénztár mindig tájékoztatta. Arról, hogy a mentesítés érvényét vesztette panaszos 1992. március 13-i dátummal szintén kapott értesítést. Azt követően alkalma lett volna arra, hogy addigi igen csekély összegű tartozását rendezze, és vállalkozói igazolványát visszaadja. Ezzel elkerülte volna a  további járulékfizetési kötelezettséget. Panaszos tehát magatartásával  közrehatott abban, hogy az eleinte kisösszegű tartozásból az évek során a késedelmi kamattal jelenősen megnövelt járulék fizetésére kötelezték. Az Egészségbiztosítási Pénztár a hatályos jogszabályok szerint, és mindenkori tájékoztatási kötelezettségének megfelelően járt. el. Nyilvántartásából panaszost nem törölhette, hiszen hivatalos tudomása volt arról, hogy egyéni vállalkozó. Az egyéni vállalkozók járulékfizetési kötelezettsége a törvény erejénél fogva áll fenn, nem pedig azért, mert folyószámlát nyitnak az Egészségbiztosítási Pénzárnál. A személyes bejelentkezés a járulékfizetési kötelezettség teljesítéséhez szükséges. Panaszos esetében a személyes bejelentkezés maradt el, holott ezt számára a törvény előírja, Ha tehát igaz, hogy nem volt tudomása a körjegyzőség intézkedéséről, akkor neki magának kellett volna bejelentkeznie az Egészségbiztosítási Pénztárhoz. A helyes magatartás az lett volna, hogy miután az a cél meghiúsult, amiért a vállalkozói igazolványát kiváltotta, vissza kellett volna adni. Ezt ugyanis szükség esetén bármikor újra ki lehet váltani. A fentiek alapján alkotmányos visszásság fennállást nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot további intézkedés nélkül lezárom. Szükségesnek tartom azonban felhívni Kisvásárhely Jegyzőjének a figyelmét arra, hogy a bejelentkező nyilatkozatot az egyéni vállalkozónak kell aláírnia, ezért felkérem arra, hogy  gondoskodjon arról, hogy a jövőben hasonló eset ne fordulhasson elő. A vizsgálat befejezéséről   panaszost, a jegyzőt, és az Egészségbiztosítási Pénztár vezetőjét a jelentés egy példányával értesítem.

Budapest, 1997. december 19.

Dr. Polt Péter