OBH 1251/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása:
K. Gy. ismételt beadványt terjesztett elő hivatalunkhoz. Beadványában kifogásolta, hogy a veszprémi bv. intézetben, ahol előzetes letartóztatását tölti, többszöri kérése ellenére - egy esetet kivéve, amikor eü. papírt, borotvát és szappant biztosítottak számára - nem kapott teljes tisztasági felszerelést, sajáttal pedig nem rendelkezik. Sérelmezte elhelyezésének körülményeit, valamint azt, hogy a bv. intézet dolgozói nem biztosítják fogvatartotti jogait. Panaszában arra is utalt, hogy feljelentést tett az ügyében eljárt nyomozó ellen, de a Nyomozó Hivatal nem indított nyomozást. 

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság. (Alk. 2.§ /1/ bek.)
A legmagasabb színtű testi és lelki egészséghez való jog. (Alk. 70/D. § /1/ bek.)
A szociális biztonsághoz való jog. (Alk. 70/E. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
- A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr. az előzetes letartóztatás végrehajtásáról így rendelkezik:
"116. § (1) Az előzetes letartóztatást büntetés-végrehajtási intézetben a tárgyalás előkészítése során hozott határozatig az ügyész, ezt követően a bíróság rendelkezése alapján és annak megfelelően kell végrehajtani. Ha a bíróság úgy rendelkezik, a fiatalkorú előzetes letartóztatását javítóintézetben kell végrehajtani.
(2) A fogvatartó intézmény vezetője értesíti az ügyészt, ha az előzetes letartóztatás végrehajtási helyének megváltoztatása indokolt.
(3) Az előzetes letartóztatás a nyomozás befejezéséig rendőrségi, az eljárás befejezéséig az erre kijelölt katonai fogdában is végrehajtható.
(4) Az előzetesen letartóztatott az ügyész vagy a bíróság rendelkezése alapján bocsátható szabadon.
(5) A büntetés-végrehajtási testület tagja az előzetesen letartóztatottal szemben a 20. § (3) bekezdésében szabályozott feltételek esetén jogosult kényszerítő eszközök alkalmazására.
(6) Az előzetes letartóztatás végrehajtásának részletes szabályait valamennyi végrehajtó szervre irányadó, egységes elvek szerint kell megállapítani.

117. § (1) Az előzetesen letartóztatott köteles
a) a büntetés-végrehajtási intézet rendjét megtartani, a kapott utasításokat teljesíteni;
b) a büntetés-végrehajtási intézet tisztán tartását és ellátását szolgáló munkában díjazás nélkül, alkalomszerűen részt venni;
c)
d) a szükséges orvosi vizsgálatnak és gyógykezelésnek magát alávetni. A műtétekre az egészségügyi jogszabályok az irányadók;
e) a tartására fordított összeget a munkadíjából megfizetni;
f) az okozott kárt megtéríteni (34. §).
(2) Az előzetesen letartóztatott a büntetés-végrehajtási intézeten belül csak felügyelet mellett járhat.

118. § (1) Az előzetesen letartóztatott
a) büntető-eljárási jogait gyakorolhatja,
b) a saját ruháját viselheti,
c) a letétben levő pénzéből meghatározott összeget a személyes szükségleteire fordíthat,
d) hozzátartozóival és – az ügyész, a vádirat benyújtása után a bíróság jóváhagyásával – más személyekkel levelezhet, legalább havonta egyszer fogadhat látogatót, és kaphat csomagot,
e) a büntetés-végrehajtási intézetben a rendelkezésre álló művelődési és sportolási lehetőségeket igénybe veheti,
f) anyagi és egészségügyi ellátásban részesül, gyógyszert térítés nélkül kap,
g) kérelmére részt vehet a termelőmunkában, amelyért díjazás illeti meg,
h) panasz, kérelem előterjesztésére jogosult,
i) kártérítésre (35. §) tarthat igényt,
j) jogosult a vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására,
k) pihenésre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra jogosult.
(2) Az előzetesen letartóztatott levelezési és látogató-fogadási joga – a védőjével való érintkezés kivételével –, valamint a csomagküldeményhez való joga a büntető eljárás eredményessége érdekében korlátozható.
(3) Az előzetesen letartóztatott – az ügyész, a vádirat benyújtása után a bíróság engedélyével – felügyelettel meglátogathatja a súlyos beteg hozzátartozóját, és részt vehet a hozzátartozója temetésén.
(4) Az előzetes letartóztatást végrehajtó büntetés-végrehajtási intézet parancsnoka a 37/A. § (1) bekezdésében meghatározott okok fennállásának az idejére – legfeljebb öt napig – az előzetesen letartóztatottak meghatározott csoportjára nézve elrendelheti az (1) bekezdés d), e) és g) pontjaiban, továbbá a (2)–(3) bekezdésben foglalt jogok gyakorlásának teljes vagy részleges felfüggesztését. Az országos parancsnok az intézkedés időtartamát további öt nappal meghosszabbíthatja.
(5) A (4) bekezdés szerinti intézkedéssel kapcsolatban a 37/A. § (2)–(3) bekezdésében foglaltakat alkalmazni kell.

119. § (1) Az előzetes letartóztatás végrehajtása során el kell különíteni
a) az előzetesen letartóztatottakat az elítéltektől,
b) a férfiakat a nőktől,
c) – a büntetőügyben eljáró hatóság rendelkezésétől függően – az ugyanabban az eljárásban letartóztatottakat.
(2) Az előzetesen letartóztatott fiatalkorúakat a felnőttektől el kell különíteni.
(3) Az együttes elhelyezésnél a lehetőséghez képest figyelembe kell venni az előzetesen letartóztatott előéletét és a terhére rótt bűncselekmény jellegét.
(4) Ha az előzetesen letartóztatott elítéltekkel együtt végez munkát, ezekkel együtt helyezhető el."

"121. § (1) Az előzetesen letartóztatottal szemben alkalmazható fenyítések:
a) feddés,
b)–c)
d) a személyes szükségletekre fordítható összeg csökkentése, három hónapig terjedő időre,
e) húsz napig terjedő magánelzárás.
(2) Az előzetesen letartóztatott fiatalkorú magánelzárása tíz napig terjedhet.
(3) A magánelzárás kiszabása ellen az előzetesen letartóztatott a büntetés-végrehajtási bíróhoz fellebbezhet.
(4) A fenyítés végrehajtása nem akadályozhatja az előzetesen letartóztatottat a büntetőeljárási jogainak gyakorlásában."

- A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályait a következők szerint rendezi: 
"233. § Az előzetes letartóztatás végrehajtására a rendelet szabadságvesztésre vonatkozó szabályait az e Fejezetben foglalt eltérésekkel megfelelően alkalmazni kell.

234. § (1) Az intézet az előzetesen letartóztatottat a bíróság végzése alapján kiállított értesítés, továbbá a tárgyalás előkészítése során hozott határozatig az ügyész, azt követően a bíróság rendelkezése alapján fogadja be.
(2) Az intézet megvizsgálja, hogy a befogadás alapjául szolgáló iratok megfelelnek-e a külön jogszabályban meghatározott tartalmi és alaki követelményeknek. Az iratok vizsgálata arra is kiterjed, hogy azok tartalmazzák-e az előzetes letartóztatás végrehajtására vonatkozóan az ügyész, illetve a bíró rendelkezési jogkörébe tartozó előírásokat.
(3) Az előzetesen letartóztatott befogadásánál a 12. §-ban foglaltakat megfelelően alkalmazni kell.

235. § Az előzetesen letartóztatottat hivatali időben kell befogadni, kivéve, ha a szabadlábon lévő vádlott előzetes letartóztatásáról a bíróság tárgyaláson határozott, vagy a bíróság a fiatalkorú előzetes letartóztatását intézetben rendelte végrehajtani.

236. § (1) Az intézet az előzetes letartóztatás lejártának az idejét nyilvántartja.
(2) Az előzetes letartóztatott befogadásáról az intézet öt napon belül értesíti
a) az előzetes letartóztatást elrendelő elsőfokú bíróságot;
b) az előzetesen letartóztatott lakó- vagy tartózkodási helye szerint illetékes rendőrkapitányságot;
c) a Belügyminisztérium illetékes szervét;
d) hadköteles előzetesen letartóztatott esetén az illetékes hadkiegészítő parancsnokságot, kivéve, ha az előzetes letartóztatást korábban rendőrségi fogdában vagy katonai fogdában hajtották végre;
e) fiatalkorú esetén a 208. §-ban meghatározott szerveket és személyeket.

237. § (1) A büntetőeljárás szakaszától függően az ügyész, illetve a bíróság (a továbbiakban: a rendelkezési jogkör gyakorlója) dönt az előzetesen letartóztatott
a) intézetben történő elhelyezéséről;
b) az ugyanabban az eljárásban letartóztatottaktól való elkülönítéséről;
c) levelezése és látogatása ellenőrzéséről;
d) levelezésének, a látogató fogadásának és a csomagküldemény korlátozásáról;
e) előállításáról, a nyomozó szervek részére történő kiadásáról, az intézetben való kihallgatásáról;
f) más intézetbe való átszállításáról, kivéve a Központi Kórházba vagy az IMEI-be történő orvosilag indokolt sürgős átszállítást;
g) polgári egészségügyi intézményben való elhelyezéséről, kivéve, ha arra orvosilag indokolt sürgős esetben kerül sor.
(2) Ha a bírói értesítés vagy az ügyészi rendelvény az előzetes letartóztatás végrehajtására vonatkozó valamely kérdésben nem tartalmaz rendelkezést, az intézet az általános jogszabályi előírásoknak megfelelően jár el.
(3) Ha az intézet az előzetes letartóztatás végrehajtása alatt a bíróság vagy az ügyész rendelkezési jogkörébe tartozó döntés szükségességét észleli, erről a rendelkezési jogkör gyakorlóját haladéktalanul értesíti.
(2) A zárkaajtók nyitva vagy zárva tartásáról a parancsnok a rendelkezési jogkör gyakorlójának az előírásait figyelembe véve, a fogvatartás biztonságára vonatkozó szabályok szerint határoz."

"241. § Ha a rendelkezési jogkör gyakorlója az előzetesen letartóztatott fokozott őrzését rendelte el, a parancsnok az érintettet – a 42. § (2) bekezdésében írt szempontok értékelésével – a III. vagy a IV. biztonsági csoportba sorolja.

242. § (1) Az intézet a fogvatartás biztonsága és az intézet rendje védelme érdekében – a rendelkezési jogkör gyakorlója által hozott előírások végrehajtása mellett – ellenőrzi az előzetesen letartóztatott levelezését, csomagküldeményét és látogatását.
(2) Ha az ellenőrzés során a büntetőeljárást érintő tény vagy körülmény derül ki, erről az intézet a rendelkezési jogkör gyakorlóját haladéktalanul értesíti.

243. § Ha az előzetesen letartóztatott a súlyosan beteg hozzátartozóját kívánja meglátogatni vagy a hozzátartozója temetésén kíván részt venni, az intézet a rendelkezési jogkör gyakorlóját – véleményének a megadása mellett – haladéktalanul, indokolt esetben rövid úton értesíti.

244. § (1) Az intézetnek biztosítania kell az előzetesen letartóztatott büntető-eljárási jogainak a gyakorlását, így különösen azt, hogy a kihallgatásra és a tárgyalásra felkészülhessen, védőt bízzon meg, a védőjével kapcsolatot tartson.
(2) Az előzetesen letartóztatott a védőjével szóban vagy írásban ellenőrzés nélkül érintkezhet. A szóbeli érintkezésre az intézet hivatali idejében kerülhet sor, kivéve, ha a védővel való megbeszélés olyan eljárási cselekmény megtétele végett szükséges, amelynek elmulasztásához jogkövetkezmény fűződik. A távbeszélőn történő érintkezés csak az intézet készülékén történhet, a beszélgetés nem ellenőrizhető, az intézet azonban visszahívással meggyőződhet a hívás jogosságáról.
(3) Az előzetesen letartóztatott a büntetőeljárással kapcsolatban készített feljegyzéseit magánál tarthatja, azokat védőjének ellenőrzés nélkül átadhatja.
(4) A védő a védencével való megbeszélésről készített feljegyzést vagy hangfelvételt az intézetből ellenőrzés nélkül kiviheti.
(5) A védő személyes védelmét – kérésére vagy beleegyezésével – az intézet biztosítja. A felügyelet az előzetesen letartóztatott és a védő büntető-eljárási jogait nem korlátozhatja.

245. § (1) Az előzetesen letartóztatott által a büntetőeljáráshoz kapcsolódóan írt, vagy a részére érkezett leveleket és iratokat a címzettnek az intézet küldi el, illetve kézbesíti.
(2) Az előzetesen letartóztatottat – kérelmére – az intézet irattanulmányozásra előállítja. Az intézetben történő irattanulmányozás felügyelet mellett történik.
(3) Az előzetesen letartóztatott – a védője kivételével – csak a rendelkezési jogkör gyakorlója által meghatározott személyekkel folytathat telefonbeszélgetést. A beszélgetés csak intézeti készüléken, a házirendben meghatározott időben, ellenőrzés mellett történhet.

246. § (1) Ha az intézetben szervezett iskolai oktatás folyik, az előzetesen letartóztatott részére engedélyezhető, hogy az oktatásban részt vehessen. Engedély akkor adható, ha az oktatásban való részvétel nem veszélyezteti a fogvatartás biztonságát és nem ütközik a rendelkezési jogkör gyakorlója által hozott előírásokba.
(2) Az ugyanazon büntetőeljárásban letartóztatottak elkülönítésére vonatkozó szabályokat az oktatás során, valamint a művelődési és a sportolási lehetőségek igénybevételekor is be kell tartani.

247. § Az intézetben megtartott egyházi rendezvényeken az ugyanazon büntetőeljárásban letartóztatottak is részt vehetnek, ha az intézet biztosítani tudja, hogy az érintettek egymással ne érintkezhessenek.

248. § Az előzetesen letartóztatott a választójogát az intézetben gyakorolhatja.

249. § Ha az előzetesen letartóztatott részére a munkáltatásban való részvételét engedélyezték, tájékoztatni kell, hogy a kijelölt munkát köteles elvégezni.

250. § (1) Az előzetesen letartóztatott az intézetben a saját ruháját viselheti, az évszaknak megfelelő felsőruházatból és lábbeliből egy váltásra valót folyamatosan magánál tarthat.
(2) Ha az előzetesen letartóztatottnak nincs megfelelő saját ruhája, lehetővé kell tenni, hogy azt a letéti pénzéből megvásárolja, vagy a csomagküldésre jogosultaktól megkérje.
(3) Amennyiben a saját ruházat az (1)–(2) bekezdések szerinti módon nem biztosítható, az intézet az előzetesen letartóztatottat – segélyként – az évszaknak megfelelő polgári ruházattal látja el.
(4) Ha az előzetesen letartóztatott a munkáltatásban részt vesz és az elítéltekkel közösen helyezik el, az intézet által biztosított formaruhát kell viselnie. Ha a formaruha viseléséhez nem járul hozzá, a munkáltatásban való részvétele nem engedélyezhető, illetve az erre irányuló engedélyt vissza kell vonni.
(5) Az előzetesen letartóztatott a látogatáskor, a bíróság, az ügyész, illetve a más hatóság elé állításakor, valamint az egészségügyi intézménybe való átszállításakor a saját ruházatát viseli. A saját ruha viselését akkor is biztosítani kell, ha az előzetesen letartóztatott részére engedélyezték a súlyosan beteg hozzátartozó meglátogatását vagy a hozzátartozó temetésén való részvételt.
 (6) Ha a magánelzárás fegyelmi fenyítésben részesült előzetesen letartóztatott ruházata (annak valamely felszerelése vagy tartozéka) a fogvatartás biztonságát, illetve az előzetesen letartóztatott testi épségét veszélyezteti, részére más megfelelő polgári ruházatot kell biztosítani.

251. § (1) A bírósághoz vagy az ügyészhez előállító őr köteles jelenteni az előzetesen letartóztatott biztonsági csoportba sorolását, továbbá az intézet által a fogvatartás biztonsága szempontjából jelentősnek tartott egyéb körülményeket.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott hatóság írásbeli rendelkezése alapján biztosítani kell, hogy a kihallgatás idején az előállító őr ne tartózkodjon a helyiségben.

252. § (1) Az előzetesen letartóztatottat a nyomozó hatóság – a rendelkezési jogkör gyakorlójának az engedélyével – a parancsnokkal egyeztetett időpontban az intézetben is kihallgathatja.
(2) Ha a rendelkezési jogkör gyakorlója az előzetesen letartóztatottnak a nyomozó hatóság részére történő kiadását engedélyezte, az előzetes letartóztatás határidejének a lejárta előtt legalább két nappal a nyomozó hatóság az előzetesen letartóztatottat az intézetbe visszaszállítja.

253. § (1) Ha az előzetesen letartóztatott a munkáltatásban nem vesz részt, letéti pénzéből a mindenkori alapmunkadíjnak megfelelő összegért vásárolhat szükségleti cikkeket.
(2) A munkáltatásban részt vevő előzetesen letartóztatott szükségleti cikkeket a tartásra fordított költségekhez való hozzájárulás összegével csökkentett munkadíja 80 százalékának megfelelő összeg erejéig, de legalább a mindenkori alapmunkadíjnak megfelelő összegért vásárolhat."

"258. § (1) Az előzetesen letartóztatottat a lejárat napján, illetve az előzetes letartóztatást megszüntető rendelkezés napján kell szabadítani.
(2) Az intézet az (1) bekezdés szerinti rendelkezés bevárása nélkül szabadítja azt az előzetesen letartóztatottat, aki az elsőfokú bíróság által nem jogerősen kiszabott szabadságvesztést letöltötte.
(3) Ha a bíróság az előzetes letartóztatást a tárgyaláson szünteti meg, az erről szóló végzés átadása után az előzetesen letartóztatottat helyben szabadítani kell annak tájékoztatása mellett, hogy szabadulási igazolásának az átvétele, illetve az elszámolás érdekében az intézetet a következő munkanapon, hivatali időben keresse fel.
(4) A (3) bekezdés szerint helyben szabadított személy – írásbeli kérelmére – a tárgyalásról az intézetbe visszaszállítható, ha az intézet hivatali idejében a szabadulási igazolás kiadása és az elszámolás még aznap elvégezhető."

A megállapított tényállás:
K. Gy. a veszprémi bv. intézetből harmadik panaszát terjesztette elő az országgyűlési biztoshoz. Korábbi panaszai kivizsgálásának eredményéről készült jelentést K. Gy. részére megküldtük. 
Jelen panasza - a korábbiakéhoz képest - új tényeket tartalmazott, ezért ismételt vizsgálatot rendeltem el. Ennek során megkerestem a bv. országos parancsnokát és a Veszprém Megyei Főügyészség vezetőjét. 
Parancsnok urat kértem vizsgálja meg, hogy történt-e mulasztás a Veszprém Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetben előzetes letartóztatásban lévő K. Gy. fogvatartotti jogainak biztosítása, tisztasági felszereléssel való rendszeres ellátása tárgyában. Kértem továbbá, hogy vizsgálatát terjessze ki a panaszos elhelyezése körülményeinek felülvizsgálatára is
Főügyész urat is vizsgálat tartására kértem fel. A vizsgálat során azt kértem megállapítani, hogy tett-e büntető feljelentést K. Gy. az ellene indult büntetőeljárás ügyintézőjével szemben, ha igen, annak mi lett a sorsa. Folytattak-e büntetőeljárást a feljelentés alapján, ha igen, az hogyan fejeződött be. 
Mindkét vezetőt kértem arra is, hogy ha vizsgálata eredményeként mulasztást állapít meg tegye meg a szükséges intézkedéseket.

A vizsgálat megállapításai:
A megkeresett szervek vezetői az általam kért vizsgálatot lefolytatták és annak eredményéről tájékoztattak.
A bv. országos parancsnoka nem állapított meg mulasztást az ügyben. A Veszprémi BV Intézet K. Gy. fogvatartottal szemben betartotta a vonatkozó jogszabályokat. Biztosította a megfelelő elhelyezést, ellátást, a fogvatartott kirendelt védőjével való kapcsolattartást. K. Gy. saját ruháját viselhette, kapcsolatot tartott egyházi és karitatív szervezetekkel, kérelem és panasz jogát sem korlátozták (pl. több alkalommal fordult az országgyűlési biztoshoz, ügyészi meghallgatásra vonatkozó kérelmét is teljesítették).
Parancsnok úr részletesen a következőkről tájékoztatott:
K. Gy. intézetbe való befogadása szabályosan, a veszprémi városi bíróság B.1032/96/21. F. számú határozata alapján történt. Nevezettel ismertették a napi- és házirend előírásait, a kapcsolattartás szabályait, jogait, illetve kötelezettségeit. A panaszost kioktatták a baleset- és tűzvédelmi szabályokra. Ezek foganatosítását K. Gy. aláírásával elismerte. 
A panaszos 1996. július 29. és 1997. február 25. között 12 beadványt küldött az ügyével foglalkozó bíróságokhoz. A beadványokat a bv. intézet továbbította. A továbbításról szóló feljegyzéseket K. Gy. is aláírta.
Nevezett 1996. augusztus 13-án kérte az ellene folyamatban lévő büntetőeljárás iratainak tanulmányozását. Ezt a kérelmet is továbbította az intézet a bírósághoz. Az irattanulmányozást még a kérelem leadása napján biztosították.
A fogvatartott kirendelt védőjével két esetben találkozott, 1996. augusztus 29-én és november 8-án. Minkét esetben a védő kereste meg ügyfelét.
K. Gy. ügyészi meghallgatását is elősegítette az intézet. Erre irányuló, 1996. augusztus 22-én leadott kérelmére még az nap meghallgatta az ügyész. 
A panaszos 1996. augusztus 29-én a Veszprém Megyei Főügyészség Nyomozó Hivatalához írt beadványt, melyet a bv. intézet augusztus 30-án továbbított.
K. Gy. hozzátartozóival tartott kapcsolatot. Ezt az intézet nyilvántartása tartalmazza, de látogatója nem volt, hozzátartozójától csomagot nem kapott. Rendszeresen levelezett egyházi és karitatív szervezetekkel, melyek 7 esetben küldtek részére csomagot. Levelezése a hatóságokhoz is biztosított volt.
A fogvatartott kérelem előterjesztési és panasz joga sem csorbult az intézetben. 1996. szeptember 4. és 1997. február 28. között 13 esetben fordult kérelemmel nevelőjéhez, a bv. intézet osztályvezetőjéhez vagy parancsnokához. Kérelmeit minden esetben határidőben megvizsgálták és elbírálták. Fogvatartása ideje alatt K. Gy. magánelzárás alatt is állt. Ennek letöltését követően abban a zárkában helyezték el, melyet Ő kért.  
A bv. intézet megfelelően gondoskodott a fogvatartott orvosi ellátásáról. Általában idegességre, feszültségre panaszkodott. Ilyen jellegű panaszai miatt többször kapott nyugtató hatású gyógyszert. 1996. október 15-én orvosi vizsgálaton vett részt, mert szerinte nevelője arcul ütötte. Ezt azonban sem az orvosi vizsgálat, sem az intézet parancsnoka által elrendelt vizsgálat nem igazolta. Nevezettet kórházi ambulanciára is kiszállították látlelet kiállítása céljából. Ezutóbbira az adott okot, hogy 1996. november 4-én zárkatársaival verekedett.
K. Gy. 1996. augusztus 31-én kérelemmel fordult az intézet gazdasági vezetőjéhez. Tisztasági felszerelést, konkrétan WC papírt, szappant, borotvalehúzót kért. Ezeket - aláírásával igazoltan - meg is kapta. Ezen kívül az intézet havonta, minden zárkát ellát szappannal, eü. papírral, ultra mosóporral, súroló porral. Ezek átvételét a zárka megbízott mindig aláírja. 1997. március 4-én K. Gy. vette át zárkájában ezeket a tisztasági szereket.
K. Gy. panaszost a bíróság 1997. március 18-án szabadlábra helyezte. Ekkor is ismertette vele jogait és kötelezettségeit a bv. intézet biztonsági felügyelője. 
A vizsgálat arra is rámutatott, hogy K. Gy. nem tudott az intézet rendjébe beilleszkedni, rendszeresen megszegte az intézet szabályait, amiért 8 esetben fegyelmileg felelősségre vonták. A felügyelettel arrogáns volt. 1997. március 5-én kényszerítő eszközt alkalmaztak vele szemben, mert a felügyelet utasítását megtagadta és támadóan lépett fel. A kényszerítő eszköz alkalmazásának jogosságát a bv. intézet vezetése kivizsgálta, azt jogszerűnek találta. Ezt K. Gy.-vel ismertették.

A főügyészség vezetője sem tartotta megalapozottnak K. Gy. országgyűlési biztoshoz írt panaszát, hanem az ügyészségi nyomozó hivatal eljárást és határozatait törvényesnek ítélte meg.
A főügyész vizsgálata részletesen a következőket állapította meg:
K. Gy. a várpalotai rendőrkapitányságon 345/1995. bü. szám alatt folyamatban volt nyomozás vizsgálója ellen két esetben tett feljelentést az ügyészségi nyomozó hivatalnál. Az első feljelentés 1995. augusztus 11-én kelt, melynek alapján a Győri Ügyészségi Nyomozó Hivatal Veszprém Megyei Kirendeltsége feljelentés kiegészítést rendelt el. 

Ennek során meghallgatta K. Gy.-t, beszerezte a vele szemben folyamatban volt büntetőeljárási, valamint az egyéb szükséges iratokat. Végül a nyomozást bűncselekmény alapos gyanúja hiánya miatt megtagadta. E határozat ellen K. Gy. panaszt, majd felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő. Mindkettőt elutasította az illetékes ügyészi szerv.
A második feljelentést a panaszos 1996. szeptember 19-én tette az ügyében eljáró nyomozóval szemben. A nyomozó hivatal - feljelentés kiegészítés során beszerzett adatok alapján - a nyomozást ebben az ügyben is megtagadta. K. Gy. ez ellen is panasszal élt, melyet a főügyészség elutasított.
Főügyész úr tájékoztatott arról is, hogy K. Gy. - fogvatartása alatt - a fogvatartás körülményei, egészségi ellátása, valamint a bánásmód miatt többször tett feljelentést vagy panaszt. Ezeket a büntetés-végrehajtás felett felügyeletet ellátó ügyész, illetve a nyomozó hivatal kivétel nélkül kivizsgálta.
Előzőek alapján megállapítottam, hogy sem a veszprémi bv. intézet, sem a nyomozó hivatal nem követett el mulasztást panaszossal szemben. Mindkét szerv által folytatott eljárások, illetve tett intézkedések törvényesek voltak. Alkotmányos visszásságot a vizsgálat nem tárt fel. Ezért az ügyben ajánlást nem tettem. 

Budapest, 1997. június 25.

Dr. Polt Péter