OBH 689/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

Az eljárás megindítása

Panaszos 1995. szeptemberében fordult hivatalunkhoz panaszával, amelyben előadta, hogy 1992. áprilisában mint egyéni vállalkozó nyitott pizzériát a ............... társasházzá lett lakóépület járdaszint alatti, volt tanácsi szükséglakásban.
Már az üzlet megnyitásával kapcsolatban is vitája támadt a ..... kerületi önkormányzattal, fő problémája azonban nem ezzel az esettel kapcsolatban keletkezett.
Mivel a pizzéria eldugott, félreeső helyen található, ahhoz, hogy legalább minimális forgalmuk legyen, elengedhetetlen számukra valamilyen reklám lehetőség. Néhány reklámtáblát helyeztek el a saját és a szomszédos házon, az akkor IKV engedélyével.
1994. januárban a ..... ker. Házgondnoksági Kft.-hez fordult a panaszos újabb reklámtáblák elhelyezéséhez tulajdonosi hozzájárulást szerezni. Ismételt érdeklődésükre nyár elején közölte a kft., hogy kérelmüket áttették az önkormányzathoz.
Panaszos közben - látva az eljárás elhúzódását - felszereltette a két reklámtáblát, egyet a ........................ utca sarkánál, másikat a ............ utca sarkánál.
1994. november 30-án megérkezett az önkormányzat elutasító határozata a januári kérelemre.
Ezt az elutasító, bontást elrendelő határozatot a panaszos megfellebbezte, melyre 1995. márciusában újabb levél érkezett, amelyben az önkormányzat  közli, hogy a ................ u. .................... sarkán elhelyezett tábla ügyében a bontási határozatát visszavonja és átteszi az érintett épület tekintetében építésügyi hatósági feladatot ellátó Országos Műemlékvédelmi Hivatal Műemlékfelügyeleti Igazgatóságához (továbbiakban: OMH). Újabb értesítés már az OMH-tól érkezett 1995. augusztusában, amelyben elrendelte a szabálytalanul felszerelt cégtábla lebontását. Az indoklásban kifejti a hivatal, hogy a cégtábla nem felel meg a műemléki követelményeknek, arra azonban egy mondattal sem utal, melyek ezek a követelmények. Szintén hivatkozik egy korábbi nemleges szakhatósági véleményre, melyet a panaszos nem kapott meg, illetve az állásfoglalás sem az Áe.-ban meghatározott 15 napon belül érkezett az akkor éppen eljáró ...... ker. önkormányzathoz.
Panaszos a beadvány keletkezéséig nem tudta kideríteni, milyen szabályok vonatkoznak a "Világörökség része"-nek minősített területen lévő épületek reklámtábláira, bár erről kért tájékoztatást.

A vizsgálat során felmerült alkotmányos visszásságok gyanúja:

Jogbiztonság sérelme (Alk. 2.§ (1) bek. szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
Állampolgári jogok megkülönböztetés nélküli gyakorlása (Alk. 70/A.§ (1) bek. szerint "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat különbségtétel nélkül;
(3) a MK a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti."
Kapcsolódó jogszabályok:
1957. évi IV. tv. az államigazgatási eljárás általános szabályairól;
az építésügyről 1964. évi III. tv. és ennek végrehajtására kiadott 30/1964. (XII.2.) Korm.rendelet;
1/1967. (I.31.) ÉM rendelet a műemlékvédelemről;
12/1986. (XII.30.) ÉVM rendelet az építési és használatbavételi engedélyezési eljárásról;
1985. évi 21. sz. törvényerejű rendelet;
Országos Építésügyi Szabályzat;
Budapesti Városrendezési Szabályzat.

A vizsgálat megállapításai

A panasz teljesebb körű megismerése érdekében tájékoztatást kértem az ügyben érintett Országos Műemlékvédelmi Hivatal elnökétől és Budapest főváros ..... ker. Önkormányzat jegyzőjétől. A határidőn belül érkezett válaszokból a következőket állapítottam meg.

Az UNESCO 1972-ben elfogadta a világ kulturális és természeti örökségének védelméről szóló egyezményt. Magyarország 1985-ben csatlakozott az egyezményhez és azt az 1985. évi 21. sz. törvényerejű rendelettel hirdették ki. Az egyezmény célja a kiemelkedő jelentőségű, egyetemes értékű, az egész emberiség örökségeként megőrzendő kulturális és természeti javak megvédéséhez - az ezeket fenyegető veszélyek széles köre és súlyossága miatt - kollektív segítségnyújtás biztosítása, mely nem helyettesíti az érdekelt állam oltalmazó tevékenységét, de hatékonyan hozzájárul. Ebből következően a Világörökség része csak olyan érték lehet, amely az adott országon belül nemzeti védelem alatt is áll. 
A Világörökség Jegyzékre felvett magyarországi épületegyüttes, "Budapest", a két part panorámája és a Budai Várnegyed", "Hollókő védett faluközpont és táji környezete" területét, a közlekedési, hírközlési és építésügyi miniszter és a művelődési miniszter az 1989. november 15-én kelt 960.488/1989.sz., illetve 58.407/1989. sz. együttes határozatával műemléki jelentőségű területté nyilvánította, mely magába foglalta a Budai Várnegyednek, illetve Hollókőnek a már korábban műemléki jelentőségű területté nyilvánított területét.
Ezen műemléki jelentőségű területek a műemlékekre vonatkozó törvényi védelem alatt állnak. Ennek megfelelően az azokon belül lévő valamennyi építmény védettséget élvez, s azokat egymással összehangoltan, a jellegzetes városkép egységes megjelenését biztosító módon - a műemléki hatóság előírásai szerint - kell fenntartani, illetve kialakítani.
A Világörökség Egyezmény a hagyományos okokon (természeti csapások, háborús pusztítások) túlmenően veszélyeztető tényezőnek tekinti a változó társadalmi - és gazdasági körülményeket, melyek károkozó vagy pusztító jelenségekkel súlyosbítják a világ kulturális és természeti örökségének helyzetét.
Az utóbbi évek társadalmi - gazdasági változásaival felfokozott reklámigény jelentkezik a budapesti Világörökség területén. A területen lévő - díszkivilágítással is kiemelt - nemzeti szimbólumokat jelentő épületek látványának prioritása olyan közérdek, amelynek a hirdetni kívánó cégek érdekeit alá kell rendelni. Ezen kérdéskört Budapest Főváros Önkormányzata - az önkormányzati törvény által számára előírt feladatkörében - önkormányzati rendelettel kívánja szabályozni, mely előkészítés alatt áll. 
A rendelet hatálybalépéséig minden kérelem esetén egyedileg kell dönteni a kért reklám elhelyezhetőségéről, illetve annak feltételeiről az alábbi alapelvek figyelembevételével:
•	egyedileg védett műemlék épületen (M, MJ,VK) és azok környezetében sem tetőreklám, sem nagyméretű hirdető-berendezés nem helyezhető el;
•	a budai oldal  házsora felett a városkép meghatározó elemeinek (Gellért hegy, Vár-palota, Halászbástya és Mátyás templom, mögöttük a budai helyek koszorúja) méltó érvényesülése sem a nappali, sem az esti látványban nem teszi lehetővé tetőreklámok elhelyezését;
•	a Duna-parti szállodákon és középületeken csak a tulajdonost és funkcióit jelölő feliratok elhelyezése indokolt;
•	az elvégzett városképi elemző vizsgálatok alapján a Margit körút 1. és 2., a Belgrád rakpart 2, 3-4, 10, 19, 20, 20, 22, 23. számú és a Közraktár u. 28, 32, 34. számú épületeken lehetséges tetőreklámok elhelyezése az alábbi feltételek mellett:
•	a reklám mérete az épülethossz 50 %-át nem haladhatja meg, magassága a tetőgerincnél 1 m-rel alacsonyabb szint fölé nem nyúlhat. Az ereszvonal közelében, az épület homlokzati síkjában kell kialakítani, a reklám homloksíkja és a tetősík metszésvonala közötti távolság az 1 m-t nem haladhatja meg;
•	a reklám telítettsége a befoglaló felület 40 %-át nem haladhatja meg;
•	a felirat csak áttört jellegű, önálló betűkből és elemekből szerkesztett lehet;
•	a reklám kialakításának az épület architektúrájához, homlokzati tengelyeihez igazodnia kell;
•	a reklám fényjátékos nem lehet, csak állandó stabil fénnyel, kizárólag "belső' megvilágítással készülhet;
•	a reklám színe, nappali és esti megvilágítása csak fehér fénnyel kivitelezhető, a műemlék díszvilágítás fényerejét nem haladhatja meg.

A Világörökség területén lévő egyedileg védett műemlékek (M, MJ, VK) tekintetében az építésügyi igazgatási feladatokat első fokon az Országos Műemlékvédelmi Hivatal Műemlékfelügyeleti Igazgatósága, másodfokon az Országos Műemlékvédelmi Hivatal elnöke látja el. 
A terület egyedileg nem védett ingatlanai vonatkozásában az építésügyi igazgatási jogkört a helyi (kerületi) önkormányzat jegyzője gyakorolja. A műemléki jelentőségű terület minősítés miatt az eljárásokba kötelezően be kell vonni közreműködő hatóságként az OMVH Műemlékfelügyeleti Igazgatóságot, mint első fokú műemlékvédelmi szakhatóságot a 30/1964. (XII.2.) Korm. rendelet 13.§ (3) bekezdése alapján.
Az I. kerületi önkormányzat tájékoztatója alapján a panaszos építési engedély kérelme 1994. VIII.22-én érkezett az önkormányzat műszaki osztályára. Náluk semmiféle nyoma sincs annak, hogy ezt megelőzően az építtető a Házgondnokság Kft-nél mikortól és milyen eredménnyel járt el.
Az iratanyagból kitűnik, maga ............................ nyilatkozik arról (fellebbezésében), hogy a reklámtáblát 1994. május végén engedély nélkül felszerelte. A felszerelés után mintegy 3 hónappal előterjesztett építési engedély kérelemben - amelyet a Házgondnokság Kft-hez nyújtottak be először január 18-án és azt a Kft. csak augusztusban tette át az illetékességgel rendelkező önkormányzathoz - teljesen érthetően nem esett szó arról, hogy a tábla már fennáll. A tervlapok alapján az önkormányzat szerint az is egyértelmű, hogy az építési dokumentáció a létesítés után, 1994. VII. 4-én, illetve VIII. 2-án készült.
A kérelem benyújtása után az önkormányzat kereste meg az OMVH-t, mint illetékes szakhatóságot, szakhatósági véleményének beszerzése érdekében, holott ez a többször módosított 12/1986. (XII.30.) ÉVM rendelt 12.§ e/ pontja szerint az építtető (tervező) kötelessége lett volna a kérelem benyújtása előtt.
Időközben helyszíni szemlén kiderült, hogy a reklámtáblák már felszerelésre kerültek, ezért a hatóság elrendelte a bontást, melyet a másodfokú építésügyi hatóság az OMVH elnöke szakhatósági véleményének ismeretében helyszíni szemle alapján helyben hagyott.
A .................. sz. alatti reklámtábla ügyében hozott bontási kötelezettséget - mivel korábban figyelmen kívül maradt, hogy az érintett épület műemléki védettség alatt áll - saját hatáskörben az önkormányzat visszavonta és áttette az ügyben hatáskörrel  rendelkező OMVH-hoz. Az OMVH szintén a tábla bontását rendelte el. A két tábla leszerelése határidőn belül meg is történt.
Az építtető a cégtáblák kihelyezése előtt az I. fokú építésügyi hatósággal - az önkormányzat ismeretei szerint - konzultációt nem folytatott. Amennyiben értesültek volna arról, hogy  ..................... építési engedélyhez kötött táblákat kíván elhelyezni a kerületben, akkor őt - elmondásul alapján - megfelelően tájékoztatták volna. Sajnos a Házgondnokság Kft. késedelmes eljárása és a panaszos - érthető - türelmetlensége miatt az egész eljárás már a táblák engedély nélküli felszerelése után indult.
Az önkormányzat meglátása szerint az Áe. 21.§ (2) bekezdésében rögzített 15 napos szakhatóságra vonatkozó határidő - az ügy súlyára tekintettel - nehezen tartható és egy elhamarkodott döntés beláthatatlan károkat okozhat. Vállalva az eljárás negatív megítélését, olyan esetekben, amikor az önkormányzat szinte bizonyos volt az OMVH negatív álláspontjában, bevárta ennek írásbeli rögzítését is abban a reményben, hogy az ügyfél ennek ismeretében talán jobban elfogadja a számára kellemetlen döntést. Tény, hogy a felszerelt, majd bontásra ítélt mindkét reklámtábla mindkét részt vevő hatóság szerint városképet rontó, oda nem való, a környezetbe nem illeszkedő darab volt.
A vizsgálat végső megállapításaként alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg. Felkérem az OMVH-t, hogy a jövőben a hasonló problémák elkerülése végett - a megfelelő döntéshez szükséges időt rászánva - igyekezzen betartani a törvényben előírt 15 napos határidőt.
Felkérem a Házgondnokság Kft.-t, hogy amennyiben más szerv hatáskörét, illetve eljárásának szükségességét észleli, haladéktalanul küldje meg az ügyet az eljárásra hatáskörrel rendelkező szervnek.
Felkérem Budapest Főváros I. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Műszaki Osztályát, hogy amennyiben megszületik Budapest Főváros Önkormányzatának a műemlékvédelemmel kapcsolatos önkormányzati rendelete, erről tájékoztassák a reklámtáblák elhelyezését igénylőket és - lehetőség szerint - az ilyen tárgyban építési engedélyt kérőket tájékoztassák a szükséges jogszabályi előírásokról és az egyéb feltételekről.
Panaszos problémájának egyetlen megoldása,  a most megadott tájékoztatást is figyelembe véve, új - jogszabályi feltételeknek megfelelő - reklámtáblák elhelyezésének igénylése.

Budapest, 1996. július 12.

Gönczöl Katalin