OBH 290/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kubinyi Katalin

Az eljárás megindítása
A panaszos elhunyt nagybátyja tulajdonában és a Rábcakapi, Rábcamenti Egyetértés Termelőszövetkezet használatában lévő földterület miatt kárpótlási igényt kívánt bejelenteni, de a Csornai Földhivatalban beadványa szerint nem kapott másolatot a szükséges dokumentumokról. 
Tekintettel az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében rögzített tulajdonhoz való jog sérelmének a veszélyére, az ügyben vizsgálat megindítására került sor. 

A megállapított tényállás
A hagyatéki eljárást lefolytató közjegyző, a Rábcakapi, Rábcamenti Egyetértés Tsz, Rábcakapi község polgármestere és a Csornai Földhivatal  megkereséseinkre adott válaszából az alábbi tényállás állapítható meg:

Néhai Gy. S. hagyatéka ügyében a Csornai Földhivatal közjegyző 2111/Kjő 181/1993/7. számú hagyatékátadó végzésében megállapította, hogy a néhai örököse leszármazók hiányában a házastársa A. Gy. svájci lakos. A hagyaték a rábcakapi 169. sz. tulajdoni lapon B 73 hrsz alatt nyilvántartott ingatlan 6/16-od része volt.

A hagyatéki eljárás során a panaszos és testvére mint ági örökösök léptek fel. Bejelentették a közjegyzőnek, hogy tudomásuk szerint néhai Gy. S. tulajdonában és a Rábcamenti Egyetértés Tsz. használatában van a rábcakapi 384 számú telekkönyvi betétben felvetet terület. A közjegyző megkeresésére a Csornai Földhivatal azt a tájékoztatást adta, hogy ez a telekkönyvi betét megszűnt munkarészként van nyilvántartva. Így a közjegyző a hagyatéki eljárást csak az előzőekben megjelölt ingatlanra vonatkozóan folytatta le. 

A panaszos ezt követően fordult Hivatalunkhoz. Megkeresésünkre a Rábcakapi Egyetértés Mg. Tsz-től válasz nem érkezett, Ezt követően a polgármestertől kértünk felvilágosítást, aki arról tájékoztatott, hogy a termelőszövetkezet 1994. év végével felszámolásra került, jogutód nélkül megszűnt. 
A Csornai Földhivatal megkeresésünkre elküldte a 145/1973 I .számú határozat másolatát. Ez a határozat a következőket tartalmazza: A rábcakapi, "Rábcamenti Egyetértés" Mg Tsz. bejelentése alapján járt el a földhivatal. Mivel Gy.Gné a 7/21 számon nyilvántartott terület haszonélvezeti jog jogosultja 1972-ben meghalt, a haszonélvezeti jog megszűnt. Így a földhivatal a 36/1967./X.11./ Korm. számú rendelet 2. §-ában biztosított jogkörénél fogva határozatot hozott a termelőszövetkezet használatában lévő ingatlan tulajdonjogának rendezésével kapcsolatban. A határozat Gy.S. svájci állampolgár tulajdonában lévő 2 ha 1008 m2 területű külterületen lévő 56,22 kat. tiszta jövedelmű ingatlan megváltás ellenében 1972. január 31. napjával a termelőszövetkezet tulajdonába adja. A megváltási ár 4.455 forint. A megváltási árat a tsz. 1977. január 31. napjáig öt évi egyenlő részletben köteles átutalni a külföldi tulajdonos részére a 218.98921 számú csekkszámlájára. 
A határozat indokolása arra hivatkozik, hogy az 1967. évi IV. törvény /a földtörvény 3. és 4. §-a alapján a termelőszövetkezet használatában lévő ingatlant miután a tulajdonosa nem termelőszövetkezeti tag, illetve a termelőszövetkezeti taggal azonos jogállásúnak nem tekinthető, meg kellett váltani. Minthogy a tulajdonos külföldi. a térítést a devizagazdálkodásra  vonatkozó szabályok szerint kell kifizetni, a Pénzintézeti Központ zárolt forintszámlájára kell átutalni a külföldi javára. A határozat 1973. január 15-én kelt.

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálat során beszerzett dokumentumból egyértelműen megállapítható, hogy néhai Gy. S. halálakor már nem volt tulajdonosa a rábcakapi 384 számú betétben B 67.694 sorszám alatt felvett ingatlannak. Az ingatlan ugyanis a Csornai Földhivatal 145/1973. I. számú határozatával, mint nem szövetkezeti tag tulajdona a Rábcamenti "Egyetértés" Mg tsz. javára 1973. január 15. napján megváltásra került.  Erre tekintettel hagyatéki eljárást sem lehetett erre az ingatlanra vonatkozóan lefolytatni

Gy. G. halálát követően az 1991. évi XXV. törvény alapján kizárólag egyenes ági leszármazói jelenthettek volna be kárpótlási igényt. A jogszabály rendelkezése folytán az igény bejelentésére a volt tulajdonos elhalálozása esetén kizárólag az egyenes ági leszármazó volt jogosult. A közjegyzői hagyatékátadó végzés ezzel szemben megállapítja, hogy Gy. G. leszármazó hátrahagyása nélkül hunyt el. 

Ez előbbiekben kifejtettekből az a következtetés vonható le, hogy néhai Gy.G. hagyatékával kapcsolatban lefolytatott hagyatéki eljárás során az eljáró hatóságok a jogszabályi rendelkezések betartásával jártak el. A hatóságok intézkedése illetve intézkedésének elmulasztása alkotmányos visszásságot nem okozott. Erre tekintettel a vizsgálatot alkotmányos visszásság hiányában lezárom.

Budapest, 1997. július 15.

Dr. Polt Péter