OBH 72/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Simon János 

Az eljárás megindulása:

A panaszos hivatásos állományú  tűzoltó főtisztként került nyugállományba, 1992. március    2-án kelt belügyminiszteri határozat alapján. A belügyminiszter vele szemben ezzel egyidejűleg szolgálati viszony megszüntetés fegyelmi fenyítést is kiszabott.  A panaszos szerint fegyelmi fenyítése jogellenesen történt, ami azért is sérelmes számára, mert nyugellátásban nem részesülhet 55. életévének betöltéséig.
Véleménye szerint a fegyelmi alkalmazása azért is jogellenes, mert nem biztosították számára a panasz jogot, illetve olyan időpontban fenyítették meg, amikor az arra nyitvaálló határidő már letelt. Nevezett sérelmeivel több hatóságot megkeresett. Így: felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a belügyminiszterhez, majd ügyészséghez, bírósághoz, illetve az Alkotmánybírósághoz is fordult. Valamennyi hatóság elutasította panaszait. Ezért fordult az OBH-hoz segítségért. A beadványban foglaltakra alapozva eltekintettünk attól, hogy a jogerős határozat közlésétől már több mint egy év eltelt. 

Érintett alkotmányos jog: 

Jogorvoslati jogosultság elve megsértésének gyanúja. Alkotmány 57. § (5) bek.   

Az ügy jogszabályi háttere:

•	A tűz elleni védekezésről és a tűzoltóságról szóló 1973. évi 13. tvr. 7. §-a kimondja, hogy a hivatásos állami tűzoltóság tagjai a fegyveres erők és a fegyveres testületek hivatásos állományának szolgálati viszonyáról szóló 1971. évi 10. tvr. hatálya alá tartoznak.
	A 31. § (1) bekezdése szerint a hivatásos állomány tagja a jogszabályokban és szolgálati parancsokban megállapított jogának megsértése, illetve elöljárója részéről ért jogtalanság miatt - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - panasszal élhet.
	A (2) bekezdése előírja azt is, hogy a panasz hatályára, előterjesztésére és elintézésére vonatkozó szabályokat az illetékes miniszter állapítja meg.

•	Az állami tűzoltóság területi szervei hivatásos állományának Fegyelmi Szabályzata kiadásáról szóló 20/1982. sz. belügyminiszteri parancs. Ennek 92. pontja értelmében a fegyelmi eljárásban hozott érdemi döntés ellen az érdekeltek a közléstől számított 8 napon belül  halasztó hatállyal nem bíró - panaszt terjeszthetnek elő. A parancs 98. pontja szerint a másodfokú döntés ellen további jogorvoslatnak helye nincs. 

•	A bíróságokról szóló 1972. évi IV. tv. 14. §-a rendelkezik arról, hogy a bíróság - ha törvény eltérően nem rendelkezik - felülvizsgálja a közigazgatási határozat (Pp. 324. § (2) bek.) törvényességét. Ebbe a körbe azonban nem tartoznak bele a hivatásos állomány tagjainak fegyelmi ügyei, az ilyen ügyekben való döntést külön törvény sem utalja a bíróság hatáskörébe.  

Megállapított tényállás:

A fegyelmi eljárás kezdeményezésére egy 1991. július 29-én kelt névtelen bejelentés hívta fel a figyelmet. A BM tűzoltóság országos parancsnoka által elrendelt gazdasági ellenőrzés megalapozottnak találta a bejelentést, és a tűzoltóság gépjárművének magáncélra történő igénybevételével és elöljárói tekintélyének lejáratásával kapcsolatos fegyelemsértés alapos gyanúja miatt az országos parancsnok 1991. szeptember 16-án fegyelmi eljárást rendelt el O. I. tű. őrnagy a Fejér megyei tűzoltóparancsnok és helyettese V. J. tű. alezredes ellen.

A fegyelmi vizsgálatot O. tű. őrnaggyal szemben 1991. szeptember 30-án lezárták, a belügyminiszter november 15-ei hatállyal beosztásából felmentette, V.  tű. alezredes ügyében az eljárás folytatódott, majd azt szakorvosi véleménye alapján 1991. november 4-én felfüggesztették. A szakorvos V. tű. alezredes egészségi állapotára, valamint az ennek alapján folyamatba tett FÜV eljárásra tekintettel tette meg a fegyelmi eljárás átmeneti szüneteltetésére javaslatát. V. tű. alezredes FÜV Bizottság elé állítására 1992. február 4-én került sor, amely beosztása ellátására alkalmasnak minősítette, ezért a fegyelmi eljárás felfüggesztését 1992. február 10-ei hatállyal megszüntették. V. tű. alezredesnek az eljárás közbeni panaszait kivizsgálásukat követően elutasították. A fegyelmi eljárásban megállapított cselekménye miatt 001/187/1992. számú, 1992. március  2-án kelt határozatával a belügyminiszter V. J. tű. alezredest fegyelmi fenyítésként nyugállományba helyezte.

V. J. a fegyelmi eljárás követően több jogorvoslati fórumon próbálkozott vélt igaza érvényesítésével. A Legfőbb Ügyészség Áfl. 368/1992. számú átiratában - felülvizsgálva a fegyelmi eljárást - nem látott okot ügyészi intézkedés megtételére, az Alkotmánybíróság pedig 485/D/1992/61. számú határozatával nevezett alkotmányjogi panaszát elutasította, nem találva alkotmányellenesnek a bírói út igénybevételének akkori kizártságát. Peresíthetőség hiányában V. tű. alezredes keresetét mind a Székesfehérvári Munkaügyi Bíróság, mind jogerős végzésével a Fejér megyei Bíróság elutasította.

A vizsgálat megállapításai:  

Az 1971. évi 10. tvr. 39. § (2) bekezdése a fegyelmi felelősségre vonás részletes szabályainak megállapítását az illetékes miniszterre bízta. Az ezen felhatalmazás birtokában kiadott 20/1982. sz. BM parancs - az állami tűzoltóság területi szervei hivatásos állományának fegyelmi szabályzata - lehetővé teszi a fegyelmi eljárás felfüggesztését, amely intézkedés megszakítja az elévülést (76. pont), így nem lehet vitás, hogy fenyítés kiszabása az arra nyitvaálló határidőn belül történt. A parancs ugyan ismeri a panaszjogot, de ez e miniszteri döntéssel szemben - az egyéb foglalkoztatási szabályokhoz hasonlóan, felsőbb fórum hiányában - nem érvényesíthető. A miniszter döntésével szemben további jogorvoslat a vizsgált időszakban nem létezett. 
A Munka Törvénykönyve rendelkezései sem voltak ügyében alkalmazhatók, mivel annak alkalmazhatóságát a hivatásos állomány tekintetében a 11/1992. (VIII. 3.) BM rendelet 1992. augusztus 15-i hatállyal rendelte el. 

A szolgálati viszony nyugállományba helyezéssel történő megszüntetése az 1971. évi 10. tvr. 7. § (2) bekezdés által előírt kötelező formula. A tvr. a nyugdíjfolyósítás szabályainak kidolgozását a Kormány hatáskörébe utalta, amely 22/1971. (VI. 1.) Korm. sz. rendeletének 32. §-ával kizárta a szolgálati nyugdíj folyósítását a fegyelmi úton nyugállományba helyezett hivatásos állományúak részére 55. életévük betöltéséig. E kizárás nem alkotmányellenes, az öregségi nyugdíj bármely más munkavállalóhoz hasonlóan a panaszosnak e korhatár betöltésétől járni fog. 

A fentiekre tekintettel alkotmányos jogsértés nem állapítható meg. Megállapításainkról a panaszost értesítettem.
Az ügyben más intézkedést tenni nem kellett.

Budapest, 1996.  június 18.

Dr. Polt Péter