OBH 71/1995.,
 1205/1995., 1633/1995., 1651/1995., 1823/1995 és 1877/1995. számú ügyekben
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése

Előadó: dr. Varga Zs. András

Az eljárás megindítása
Az Országgyűlési Biztosok Hivatalához az UNIQUE Transtrade Kft. ügyfeleitől származó beadványok érkeztek 1995. július 20-án Zala megyéből (OBH 71/1995.), 1995. október 2-án Budapestről (OBH 1205/1995), 1995. október 18-án Heves megyéből (OBH 1633/1995) és Budapestről (OBH 1651/1995), 1995. október 27-én Budapestről (OBH 1823/1995), illetve 1995. október 30-án Budapestről (OBH 1877/1995).
Mivel a beadványok az UNIQUE Kft. tevékenységét lehetővé tevő hatósági mulasztásokat, illetve az UNIQUE Kft. vezetője ellen indított büntetőeljárás során történt ügyészségi intézkedéseket kifogásolják, az egyes beadványokban foglalt panaszok kivizsgálása pedig az összes érintett személyt érinti, a beadványok együttes vizsgálatát az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16.§ (1) bekezdése alapján 1996. január 25-én megindítottam. 

A megállapított tényállások
I.
Az OBH 71/1995. számú ügyben a panaszos személygépkocsi vásárlása céljából 894 770 Ft-ot fizetett az UNIQUE Kft-nek, ám a gépkocsit nem kapta meg. Az UNIQUE Kft. ellen felszámolási eljárás van folyamatban, a felszámoló biztos pedig arról tájékoztatta a panaszost, hogy a hitelezői követelések részleges kielégítése sem valószínűsíthető. A panaszos azt kifogásolja, hogy a Kft. engedélyt kapott kiskereskedelmi tevékenység folytatására, továbbá a felszámolási eljárás felülvizsgálatát kéri az országgyűlési biztostól. Kifogásolja továbbá, hogy a Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség tájékoztatása szerint megállapították a sérelmére elkövetett, a Btk. 318.§ (1) bekezdésébe ütköző, és az (5) bekezdés b) pontja szerint minősülő csalás bűntettét, ám ¾ tekintettel a gyanúsított által elkövetett súlyosabb bűncselekményekre ¾ a sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt a vádemelést az ügyészség mellőzte.

II.
Az OBH 1205/1995. számú ügyben a panaszos személygépkocsi vásárlása céljából       622 121 Ft-ot fizetett előlegként az UNIQUE Kft-nek, ám a gépkocsit nem kapta meg. A panaszos és társai kérelmére a Gazdasági Versenyhivatal Versenytanácsa határozatában megállapította, hogy az UNIQUE Kft lényegesen rövidebb szállítási határidőt vállalt, mint aminek a megtartására képes volt, és ezáltal a fogyasztókat megtévesztette, ezért a Versenytanács a Kft-t a magatartás további folytatásától eltiltotta; megállapította továbbá, hogy a Kft elhallgatta, hogy az általa forgalmazott gépkocsik eredeti állapotukban nem felelnek meg a jogszabályi előírásoknak. A panaszos keresete alapján a Budapesti IV. és XV. kerületi Bíróság ítélete kötelezte az UNIQUE Kft-t arra, hogy  622 121 Ft-ot és járulékait fizesse meg a panaszosnak, aki azonban eredménytelenül kérte az ítélet végrehajtását. A felszámoló biztos ¾ késedelmi kamatokkal együtt ¾ 977 122 Ft követelést állapított meg a panaszos javára. A panaszos azt kifogásolja, hogy a rendőrség és más állami szervek a bejelentések ellenére sem tettek semmit az UNIQUE Kft. jogellenes tevékenységének megakadályozására. Kifogásolja továbbá, hogy a Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség tájékoztatása szerint megállapították a sérelmére elkövetett, a Btk. 318.§ (1) bekezdésébe ütköző, és az (5) bekezdés b) pontja szerint minősülő csalás bűntettét, ám ¾ tekintettel a gyanúsított által elkövetett súlyosabb bűncselekményekre ¾ a sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt a vádemelést az ügyészség mellőzte.

III.
Az OBH 1633/1995. számú ügyben a panaszos személygépkocsi vásárlása céljából ¾ megbízási szerződés alapján ¾ 1 146 568 Ft-ot fizetett előlegként az UNIQUE Kft-nek, ám a gépkocsit nem kapta meg. A panaszos keresete alapján a Budapesti IV. és XV. kerületi Bíróság ítélete kötelezte az UNIQUE Kft-t arra, hogy 1 146 568 Ft-ot és járulékait fizesse meg a panaszosnak. A felszámoló biztos arról tájékoztatta a panaszost, hogy a hitelezői követelések részleges kielégítése sem valószínűsíthető. A Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség határozatával a panaszos sérelmére elkövetett bűncselekmény alapos gyanúja miatt indított büntetőeljárást a Be. 139.§ (1) bekezdés b) pontja alapján ¾ bizonyítottság hiányába ¾ megszüntette, mivel a panaszos által megrendelt gépkocsi a Gyáli Vámszabad-területen található, azokon használatra utaló nyomot nem találtak, ezért nem cáfolható kétséget kizáróan az, hogy a gyanúsított a szóban forgó gépkocsikat valóban át akarta adni a panaszosnak. Megállapította továbbá az ügyészség, hogy a Vámszabad-területen lévő gépkocsik a gyanúsított vagyona részének tekintendők, ám a gyanúsított és a panaszos közti polgári jogi vita eldöntésére az ügyészség nem hivatott. A panaszos a határozat megváltoztatását kérte. A Fővárosi Főügyészség a határozatot helybenhagyta azzal, hogy a nyomozás megszüntetése törvényes volt, a határozat pedig nem a szóban forgó gépkocsi gyanúsított tulajdonába adásáról rendelkezik, hanem arra utal, hogy annak sorsáról a bíróság fog dönteni. A panaszos az országgyűlési biztostól a határozatok felülvizsgálatát kéri.

IV.
Az OBH 1651/1995. számú ügyben a panaszos személygépkocsi vásárlása céljából ¾ megbízási szerződés alapján ¾ 542 500 Ft-ot fizetett előlegként az UNIQUE Kft-nek, ám a gépkocsit nem kapta meg. A felszámoló biztos ¾ késedelmi kamatokkal együtt ¾ 882 140 Ft követelést állapított meg a panaszos javára, akit arról is tájékoztatott, hogy a hitelezői igények akárcsak részleges kielégítésére sem látszik vagyoni fedezet. A panaszos azt kifogásolja, hogy a hitelezők között szereplő APEH, TB Önkormányzatok és Vám- és Pénzügyőrség a csődtörvény rendelkezései szerint előnyt élveznek a felszámolási eljárás során, holott a felsorolt szervezeteknek kötelességük lett volna a kintlevőségeket időben behajtani. Kifogásolja továbbá, hogy a Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség tájékoztatása szerint megállapították a sérelmére elkövetett, a Btk. 318.§ (1) bekezdésébe ütköző, és az (5) bekezdés b) pontja szerint minősülő csalás bűntettét, ám ¾ tekintettel a gyanúsított által elkövetett súlyosabb bűncselekményekre ¾ a sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt a vádemelést az ügyészség mellőzte, és ezáltal megfosztotta a panaszost a vádemelés útján történt jogorvoslattól is.

V.
Az OBH 1823/1995. számú ügyben a panaszos személygépkocsi vásárlása céljából       950 000 Ft-ot fizetett előlegként az UNIQUE Kft-nek, ám a gépkocsit nem kapta meg. A szerződést felbontotta, ám a rendőrségi feljelentés ellenére sem kapta meg sem a pénzt, sem a gépkocsit. A panaszos az országgyűlési biztostól segítséget kér kára megtérítéséhez.

VI.
Az OBH 1877/1995. számú ügyben a panaszos személygépkocsi vásárlása céljából       424 000 Ft-ot fizetett előlegként az UNIQUE Kft-nek, ám a gépkocsit nem kapta meg. Keresete alapján a Budapesti IV. és XV. kerületi Bíróság ítélete kötelezte az UNIQUE Kft-t arra, hogy a követelést fizesse meg a panaszosnak. A panaszos azt kifogásolja, hogy a csődtörvény a tb-járulék, az adók és az adók módjára behajtható köztartozások kielégítését előnyben részesíti, sérelmezi, hogy az állami szervek semmit nem tettek a bűncselekmények felfedezése érdekében, így a rendőrség feljelentések ellenére sem gátolta meg a Kft. tevékenységének folytatását. Kifogásolja továbbá, hogy a Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség tájékoztatása szerint a sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt a vádemelést az ügyészség ¾ tekintettel a gyanúsított által elkövetett súlyosabb bűncselekményekre ¾ mellőzte, és ezáltal megfosztotta a panaszost a vádemelés útján történt jogorvoslattól is.

A vizsgálat megállapításai
A beadványok vizsgálata alapján megállapítottam, hogy a panaszosok az UNIQUE Kft. ügyében hozott hatósági intézkedések felülbírálatát és javukra történő megváltoztatását, illetve az UNIQUE Kft. működését ¾ és ezáltal károkozását ¾ lehetővé tevő állami szervek mulasztásának megállapítását kérik. Az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége az egyes hatósági határozatok megváltoztatására. Ha azonban vizsgálata alapján az állampolgári jogok gyakorlásával kapcsolatos alkotmányos visszásságot észlel, a visszásság orvoslása érdekében ajánlást tehet az érintett hatóságnak. Ajánlása azonban ¾ amint ezt az OBH 104/1995. számú jelentés megállapította ¾ még a hatósági mulasztás megállapítása esetén sem jelent állásfoglalást a károkozásért fennálló állami felelősség tekintetében. Annak megállapítása ugyanis, hogy az állampolgárokat ért kár az eljárt hatóságok esetleges mulasztása miatt következett-e be, a bíróságok hatáskörébe tartozik. Eljárásom során tehát azt vizsgáltam, hogy az UNIQUE Kft. tevékenységével, illetve a vezetője ellen folytatott büntetőeljárással összefüggésben az eljárt hatóságok intézkedése, vagy annak elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot a panaszosoknak.

A.
Az OBH 71/1995. számú ügyben a panaszos kifogásolta, hogy az UNIQUE Kft. engedélyt kapott kiskereskedelmi tevékenység folytatására. A belkereskedelemről szóló 1978. évi I. törvény 7.§ (2) bekezdése értelmében a (belkereskedelmi tevékenységnek minősülő) kiskereskedelem folytatására üzlet csak hatósági engedéllyel nyitható és tartható fenn. Az üzletek működéséről szóló 6/1990. (IV. 5.) KeM rendelet 2.§ (1) bekezdése szerint a kereskedő köteles az üzlet megnyitását az illetékes jegyzőnél előzetesen bejelenteni, az egyes kereskedelmi tevékenységekről szóló 15/1989. (IX. 7.) KeM rendelet 2.§ (1) bekezdése szerint ¾ figyelemmel a rendelet 1. számú mellékletének 2. pontjára ¾ személygépkocsi-kiskereskedelmi tevékenységet az a kereskedő folytathat, akit (és akinek üzletét) az Ipari és Kereskedelmi Minisztérium nyilvántartásba vett. A jegyző a bejelentést köteles mérlegelés nélkül tudomásul venni, a Minisztérium pedig a törvényi feltételek fennállása (így a telephely, a szakképzett alkalmazott, a cégbejegyzés és a szükséges technikai feltételek megléte) esetén minden további nélkül köteles a kereskedőt nyilvántartásba venni. A mérlegelés nélküli nyilvántartásba vétel nem tekinthető engedélyezésnek, ami megfelel a  Magyar Köztársaság Alkotmánya 9.§-ának, mely szerint: "A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát...". A személygépkocsi-kiskereskedelem tehát hatósági engedély nélkül végezhető tevékenység. Ennek megfelelően a tevékenységet végző kereskedő a polgári jog szabályai szerint felel az általa kötött szerződésekért, ha pedig tevékenységével bűncselekményt valósít meg, büntetőjogi felelősséggel tartozik. Megállapítottam tehát, hogy a kiskereskedelmi tevékenységet egyetlen hatóság sem engedélyezi, ezért a tevékenység során elkövetett visszaélésekkel kapcsolatban hatósági mulasztás sem állapítható meg. 

B.
Az OBH 71/1995. számú ügyben a panaszos az UNIQUE Kft-vel szemben folytatott felszámolási eljárás felülvizsgálatát kérte az országgyűlési biztostól, az OBH 1651/1995. és OBH 1877/1995. számú ügyben pedig a panaszosok azt kifogásolták, hogy az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, a társadalombiztosítási önkormányzatok, illetve a Vám- és Pénzügyőrség a csődtörvény rendelkezései szerint előnyt élveznek a felszámolási eljárás során, holott a felsorolt szervezeteknek lehetőségük lett volna kintlevőségeiket időben behajtani az UNIQUE Kft-től.
A csődeljárásról, a felszámolási eljárásról és a végelszámolásról szóló 1991. évi IL. törvény (a továbbiakban: csődtörvény) 6. § (1) bekezdése szerint a felszámolási eljárás az adós székhelye szerint illetékes megyei bíróság hatáskörébe tartozó nemperes eljárás. Mivel az Obtv 29.§ (1) bekezdés f) pontja értelmében az országgyűlési biztos nem vizsgálhatja a bíróságok eljárását, illetve döntéseit, a felszámolással kapcsolatos eljárások és döntések felülvizsgálatára nincs lehetőségem.
Az országgyűlési biztosnak lehetősége van ezzel szemben a jogszabályok alkotmányosságának vizsgálatát kérni az Alkotmánybíróságtól, illetve a jogszabályok módosítását kezdeményezni a jogszabályalkotásra hivatott állami szervnél, ha az általa vizsgált ügyben az alkotmányos visszásság a jogszabály rendelkezéseinek alkalmazására vezethető vissza. A panaszokban írtakkal kapcsolatban megállapítottam, hogy a csődtörvény 57. § (1) bekezdése valóban kielégítési sorrendet állít fel a felszámolás alatt álló gazdálkodó szervezettel szemben fennálló követelések tekintetében. Ennek megfelelően a felszámolás költségei, a zálogjoggal, óvadékkal biztosított követelések, a gazdálkodó szervezetet terhelő tartásdíj, életjáradék, kártérítési járadék, a kötvényen alapuló követelések kivételével, magánszemély nem gazdasági tevékenységből eredő más követelése, így különösen a hibás teljesítésből, a kártérítésből eredő követelések, valamint a társadalombiztosítási tartozások, az adók és adók módjára behajtható köztartozások, valamint a víz- és csatornadíjak, a kielégítési sorrendben megelőzik az egyéb követeléseket.
A csődtörvény indokolása szerint a követelések rangsorolására azért van szükség, mert a legtöbb esetben nincs lehetőség az összes hitelezői igény kielégítésére. A jogosult megélhetését biztosító járadékjellegű követelések után a magánszemélyek más, nem vállalkozásból eredő követelései következnek. Az egyéb követeléseket megelőzik a társadalombiztosítási tartozások, az adók és más adók módjára behajtható köztartozások, amelyek behajtásához szélesebb társadalmi érdek fűződik.
Annak megállapítása, hogy a panaszosok követelése melyik csoportba tartozik, a felszámoló feladata, ám a felszámoló által készített zárómérlegről és a vagyonfelosztási javaslatról a bíróság határoz. A csődtörvény 56.§-a értelmében a bírósági döntés előtt a hitelezőknek ¾ így a panaszosoknak ¾ lehetőségük van kifogást benyújtani. A szóban forgó követelések rangsorolásától függetlenül ¾ a csődtörvény indokolásával egybehangzóan ¾ megállapítottam, hogy az egyes köztartozások törvényi előírás alapján történő rangsorbeli előbbre sorolása nem tekinthető alkotmányos visszásság okozására alkalmas rendelkezésnek. A követelések rangsorolása ugyanis a kielégítésükhöz fűződő méltányolható érdek súlya alapján történt. Ennek megfelelően, amint a létfenntartáshoz fűződő érdek miatt a járadék-jellegű követelések megelőzik a köztartozásokat, a társadalombiztosítási tartozások, az adók és az egyéb köztartozások a behajtásához fűződő társadalmi érdek miatt megelőznek más követeléseket.

C.
Az OBH 71/1995., OBH 1205/1995., OBH 1651/1995., és OBH 1877/1995. számú ügyekben a panaszosok kifogásolták, hogy az ügyészség megállapította, hogy a terhükre  bűncselekményt követtek el, ám a bűncselekmények miatt a vádemelést mellőzte, és ezáltal megfosztotta őket a vádemelés útján történt jogorvoslattól.
A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 147. § (1) bekezdése szerint az ügyész mellőzheti a vádemelést az olyan bűncselekmény miatt, amelynek a vád tárgyává tett jelentősebb súlyú bűncselekmény mellett a felelősségre vonás szempontjából nincs jelentősége. Az elkövetett bűncselekmény miatti vádemelés mellőzését, mint büntetőeljárási jogintézményt a magyar büntetőjog bűnhalmazatra vonatkozó szabályai teszik indokolttá. A Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény 85.§-a szerint ugyanis ha az elkövető több bűncselekményt követ el, amelyeket egy eljárásban bírálnak el, a főbüntetést  a bűnhalmazatban lévő bűncselekmények büntetési tételei közül a legsúlyosabbnak az alapulvételével kell kiszabni. Ha a törvény a bűnhalmazatban levő bűncselekmények közül legalább kettőre határozott ideig tartó szabadságvesztést rendel, a legsúlyosabb büntetési tétel felső határa a felével emelhető, de nem érheti el az egyes bűncselekményekre megállapított büntetési tételek felső határának együttes tartamát.
A törvény rendelkezései szerint tehát a kiszabható büntetés nem növekszik arányosan az elkövetett bűncselekmények számával, hanem van egy felső határ (szabadságvesztés esetén ez a legsúlyosabb bűncselekmény miatti büntetési tétel felső határának másfélszerese), aminél súlyosabb büntetés nem szabható ki. Ezért abban az esetben, ha bizonyos számú bűncselekmény esetén a kiszabható büntetés már eléri ezt a nem átléphető felső határt, akkor a további bűncselekmények miatti vádemelésnek ¾ a kiszabható büntetés szempontjából ¾ nincs jelentősége, ám a büntetőeljárást jelentősen meghosszabbítaná, mivel a bíróságnak a vád tárgyává tett összes bűncselekményt el kell bírálnia. 
Tekintettel arra, hogy az ügyészségi vádemelés a bűncselekmények elkövetésével megalapozott állami büntetőigény érvényesítésének eszköze, és nem a bűncselekményekkel okozott kár, illetve vagyoni hátrány ellensúlyozásának, illetve az egyéb hatósági döntésekkel szembeni jogorvoslat  eszköze, a büntetőigényt pedig ¾ a leírtakra tekintettel ¾ a vádemelés mellőzése nem befolyásolja, megállapítottam, hogy vádemelés mellőzése nem okozott alkotmányos visszásságot a bűncselekmények sértettjeinek. Megjegyzem azonban, hogy a panaszosok és az UNIQUE Kft. közti vagyoni vita elbírálása a polgári bíróságok feladata. A vita eldöntését a vádemelés mellőzése egyáltalán nem befolyásolta, amint ez az OBH 1205/1995., OBH 1633/1995. és OBH 1651/1995. számú ügyekhez csatolt, a vagyoni vitát a panaszosok javára eldöntő  bírósági ítéletek is alátámasztanak. Megjegyzem továbbá, hogy a felszámoló által elismert követelések és az ügyészség eljárása során a csalás bűntette által okozott kárként kezelt összegek közti eltérés abból adódik, hogy a felszámoló biztos az UNIQUE Kft. számára történt kifizetések kamattal növelt összegét ismerte el, míg az ügyészség ¾ a Büntető Törvénykönyv 333. § 2. pontjának megfelelően ¾ a bűncselekménnyel a sértettek vagyonban okozott értékcsökkenést kezelhette kárként, ami a kamatkövetelést nem tartalmazza. Az eltérés a követelések polgári peres úton, illetve a felszámolás során történő érvényesítését nem érinti.

D.
Az OBH 1633/1995. számú ügyben a panaszos kifogásolta, hogy az általa megrendelt gépkocsi a Gyáli Vámszabad-területen található, ezért a sérelmére elkövetett csalás bűntette miatt folytatott nyomozást az ügyészség bizonyítottság hiányában megszüntette, ám a határozatban úgy foglalt állást, hogy a gépkocsi Borhegyi György gyanúsított vagyonának tekinthető, ezért azt a panaszosnak nem adta ki.
Amint azt a jelentés C. pontjában megállapítottam, a büntetőeljárás elsősorban nem a vagyoni viták megoldásának eszköze. Ennek megfelelően a büntetőeljárás (a nyomozás) megindítása, illetve a nyomozás megszüntetése nem érinti közvetlenül a vagyoni igényeket. Hasonlóképpen, a teljesített szolgáltatással (jelen esetben a vételár fizetés) megalapozott ellenszolgáltatás nem teljesítése, illetve a visszafizetés elmaradása önmagában nem alapozza meg a büntetőeljárást. Az ügyészség határozatában azt állapította meg, hogy az UNIQUE Kft. behozta azt a gépkocsit a Gyáli Vámszabad-területre, amelyért a panaszos a vételárat már kifizette, ezért nem cáfolható az, hogy a gyanúsított a gépkocsit át kívánta adni a panaszosnak.
Mivel a Büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (a továbbiakban: Be.) 5.§ (1) bekezdése szerint a bizonyítékok mérlegelése és a tényállás tisztázása a büntető ügyekben eljáró hatóságok feladata, az országgyűlési biztosnak (mint nem büntető ügyekben eljáró hatóságnak) nincs lehetősége a bizonyítékok mérlegelésére, így a nyomozás továbbfolytatásáról sem dönthet. Ezzel szemben azt kell vizsgálnia az országgyűlési biztosnak, hogy az eljáró hatóságok intézkedéseikkel vagy intézkedésük elmulasztásával okoztak-e alkotmányos visszásságot. Mivel a Be. 12. § (1) értelmében  büntetőeljárást csak a törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén lehet indítani, a 61. § (4) bekezdése szerint pedig a kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet, a nyomozás ¾ bizonyítottság hiányában történt ¾ megszüntetése önmagában nem tekinthető alkotmányos visszásság okozásának. A szóban forgó esetben az ügyészség a bizonyítékok értékelése után döntött a nyomozás megszüntetéséről, határozatát indokolta, a felettes ügyészség pedig a határozatot ¾ indokai alapján ¾ helyben hagyta. Mivel tehát a nyomozás megszüntetése törvényi indok alapján történt, ennek valószerűségét pedig az országgyűlési biztos nem vizsgálhatja, a nyomozás megszüntetése miatt alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg.
Az ügyészség ¾ a fentiek szerint ¾ az UNIQUE Kft. és a panaszosok, valamint az egyéb hitelezők közti vagyoni jogvita eldöntésére nem jogosult, a szóban forgó gépkocsi zár alá vétele, és ¾ mivel azt a panaszos részére még nem adták át ¾ a gyanúsított vagyona részeként kezelése már csak azért sem tekinthető az UNIQUE Kft. és a panaszos közti vagyoni vita eldöntésének, mert a panaszos és az UNIQUE Kft. közti jogvitát ¾ a panaszos által becsatolt ítélet szerint ¾ a bíróság már eldöntötte. Tekintettel a már meghozott polgári ítéletre, valamint arra, hogy a lefoglalt gépkocsik ügyében a büntetőbíróság fog rendelkezni, a bíróság tevékenységét pedig az országgyűlési biztos nem vizsgálhatja, a zár alá vétellel kapcsolatban az Obtv. 29.§ (1) bekezdés f) pontja értelmében nem áll módomban vizsgálatot folytatni.

E.
Az OBH 1877/1995. számú ügyben a panaszos kifogásolta, hogy a rendőrség  feljelentések ellenére sem gátolta meg a UNIQUE Kft. tevékenységének folytatását. A megindult büntetőeljárástól függetlenül nem kizárt, hogy a rendőrség korábbi feljelentések ellenére a büntetőeljárást nem indította meg, és ezzel alkotmányos visszásságot okozott. Bár a kifogás ¾ amely az összes panaszost és károsultat érinti ¾ vizsgálatot igényel, a beadványok alapján nem tudtam megállapítani, hogy mikor érkezett az első feljelentés (vagy bejelentés) a rendőrséghez, és azt milyen döntés követte, ezért írásban megkerestem az Országos Rendőrfőkapitányt, és tájékoztatását kértem. Mivel megkeresésemre még nem kaptam választ, a beadvánnyal kapcsolatos vizsgálatot nem tudtam befejezni. A vizsgálat befejezését követően a jelentésemet kiegészítem, és a panaszosokat megállapításaimról értesíteni fogom.

Budapest, 1996. április 23.

Dr. Polt Péter

OBH 71/1995. és egyesített ügyek
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése

I. számú kiegészítés

Előadó: dr. Varga Zs. András
Előzmények
Az Országgyűlési Biztosok Hivatalához érkezett, az UNIQUE Transtrade Kft. tevékenységét kifogásoló beadványok vizsgálatáról készült jelentés megállapításainak E. pontjában jeleztem, hogy a Kft. ellen tett feljelentések tárgyában a nyomozás megtagadásáról hozott határozatok, illetve a nyomozás ezt követő elrendelése ügyében további vizsgálatot folytatok.

A megállapított tényállás
az OBH 1877/1995. számú ügyben a panaszos kifogásolta, hogy a rendőrség a feljelentések ellenére nem gátolta meg az UNIQUE Kft. tevékenységének folytatását. Megkeresésemre az Országos Rendőr-főkapitányság az alábbiakról tájékoztatott.

Az UNIQUE Kft. ellen az első feljelentés 1993. májusban érkezett a Budapesti V. kerületi Rendőrkapitányságra. A feljelentés kiegészítése során a nyomozó hatóság megállapította, hogy a Kft. nem teljesítette a megbízási szerződésben foglaltakat, ám a nyomozást megtagadta, mivel megállapítása szerint a szerződésszegés önmagában nem elegendő bűncselekmény alapos gyanújának megállapítására. A nyomozás megtagadásáról hozott döntést az is indokolta, hogy a Kft. a gépkocsi-vásárlásra kapott megbízások egy részét teljesítette. A folyamatosan érkezett feljelentések, valamint a Kft. ellen időközben megindult felszámolási eljárás adatai alapján végül 1994. április 8-án a Budapesti Rendőr-főkapitányság elrendelte a nyomozást, mivel ekkorra megalapozottá vált annak gyanúja, hogy bár az UNIQUE Kft. vezetője a megbízások egy résének teljesítésével a törvényes és szerződésszerű magatartás látszatát keltette, a megbízók befizetéseinek nagy részéből jogtalan haszonra kívánt szert tenni.

Az Országos Rendőr-főkapitányság által közölt adatokat ¾ az összesen 28.906 oldalt kitevő ¾ nyomozás iratainak átvizsgálásával ellenőriztem a Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség segítségével. Ennek során megállapítottam, hogy az UNIQUE Kft. elleni első feljelentés szerint a Kft. a kifizetett előleg ellenére nem adta át a sértettnek a megrendelt gépkocsit. A nyomozás kiegészítése során a nyomozó hatóság megállapította, hogy a gépkocsi megrendelője (a sértett) és a Kft. között elszámolási vita volt, a gépkocsit ennek kielégítéséig tartotta vissza a Kft. Mivel a körülményekre tekintettel nem volt megállapítható a csalás bűntettének alapos gyanúja, a nyomozó hatóság a nyomozást 1993. júniusban bűncselekmény hiányában megtagadta, és a vita eldöntését ¾ figyelemmel a megrendelő és az UNIQUE Kft. között egyébként is folyamatban volt polgári perre ¾ peres úton vélte megoldhatónak.

Ezt követően több ¾ hasonló tárgyú ¾ feljelentés érkezett a Budapesti VI-VII. kerületi Rendőrkapitányságra, melyek szerint az UNIQUE Kft. nem tartotta be a szerződésben vállalt teljesítési határidőket, és a befizetett előleget sem volt hajlandó visszafizetni. Az elrendelt feljelentés-kiegészítés során a nyomozó hatóság megállapította, hogy az intézkedést megelőző két hónapban a Kft. kétszáznál több gépkocsit helyezett el a gyáli vámszabad területen, melyeknek vámügyintézése és forgalomba állítása folyamatban volt. Ennek megfelelően megállapították, hogy a szerződésbeli határidők elmulasztása a szerződésszegés ellenére nem alapozza meg bűncselekmény gyanúját, ezért a nyomozó hatóság a nyomozást 1993. szeptemberben bűncselekmény hiányában megtagadta. 

A nyomozás elrendeléséről 1994. áprilisban hozott határozat indokolást nem tartalmaz, ezért a nem ellenőrizhető, hogy pontosan melyek azok a körülmények, amelyek a bűncselekmények elkövetésének gyanúját megalapozták és okot adtak az eljárás megindítására. A nyomozás elrendelését követően a nyomozást folytató rendőrkapitányság egyesítette az ország különböző településein elbírált feljelentésekkel indult ügyeket. A vádemelési javaslattal befejezett nyomozás során összesen 761 sértett sérelmére elkövetett csalás bűntettének alapos gyanúját állapította meg a rendőrség.

A vizsgálat megállapításai
A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (a továbbiakban Be.) 12. § (1) bekezdése szerint büntetőeljárást csak a törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel. Mivel a Be. 5. § (1) bekezdése a tényállás tisztázását és megállapítását, valamint ezek alapján a döntést a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanújáról a büntetőügyekben eljáró hatóságok feladatává teszi, az országgyűlési biztos pedig nem minősül büntetőügyben eljáró hatóságnak, nem vizsgálhattam azt, hogy feljelentések megtagadásakor valóban megalapozatlan volt-e a bűncselekmény gyanúja. Ezzel szemben az Obtv. 16. § (1) bekezdés szerint az országgyűlési biztosnak azt kell vizsgálnia, hogy a hatóságok intézkedése vagy ennek elmulasztása az állampolgárok alkotmányos jogaival összefüggésben okozott-e visszásságot. A nyomozó hatóságok eljárásával összefüggésben azt vizsgáltam tehát, hogy a feljelentések alapján tett intézkedések vagy ezek elmulasztása korlátozta-e a feljelentők büntetőeljárási jogait, illetve a sérelmükre elkövetett  esetleges bűncselekmények elkövetőinek megbüntetéséhez fűződő ¾ az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó ¾ jogos érdeküket.

Az UNIQUE Kft. vezetői ellen tett feljelentések azt kifogásolták, hogy a Kft. gépkocsi-vásárlás céljából megbízási szerződéseket kötött, és előleget kért, ám a szerződésben kikötött határidőre a gépkocsikat nem adta át, és az előlegként befizetett pénzt sem adta vissza a szerződésszegésre hivatkozó megbízóknak. A nyomozó hatóságok a feljelentések alapján a csalás bűntettének gyanúját észlelték. A Büntető törvénykönyv 318. § (1) bekezdésébe ütköző csalás bűntettét az követi el, aki jogtalan haszonszerzés végett mást tévedésbe ejt, vagy tévedésben tart és ezzel kárt okoz. A szerződésszegés során a feljelentőket ért kár tehát önmagában nem elegendő a csalás bűntettének megállapításához. A nyomozás iratainak átvizsgálása során megállapítottam, hogy a nyomozó hatóságok a feljelentések kiegészítése során megkíséreltek adatot gyűjteni az egyéb törvényi feltételek ¾ így a megtévesztés, illetve a jogtalan haszonszerzési célzat ¾ megvalósításával kapcsolatos gyanú megalapozásához. A nyomozás megtagadására azt követően került sor, hogy a nyomozó hatóság a feljelentés kiegészítése során tett intézkedéseket eredménytelennek, ennek folytán pedig a bűncselekmény  gyanúját megalapozatlannak találta.

Megállapítottam, hogy a nyomozás iratai között nem található olyan, a feljelentőktől vagy a jogi képviselőktől származó indítvány, amelynek teljesítését a nyomozó hatóságok megtagadták volna. Megállapítottam továbbá, hogy a nyomozás megtagadásáról hozott határozatokat a feljelentőknek kézbesítették, és tájékoztatták őket a határozat elleni panasz lehetőségéről. Az iratok között elbírálatlan panaszra utaló adatot nem találtam. 

Kétségtelen, hogy 1994. áprilisban a nyomozást elrendelték, ekkorra tehát a bűncselekmény gyanúját a nyomozó hatóság megalapozottnak találta. Mivel azonban a nyomozás elrendeléséről hozott határozat nem tartalmaz indokolást, és a Be. 130. § (1) bekezdése alapján erre nincs is szükség, nem vizsgálhattam, hogy melyek azok a körülmények, amelyek a bűncselekmény gyanúját végül megalapozták.

A vizsgálat során feltárt körülmények alapján tehát nem állapítható meg az eljárt hatóságok intézkedésével vagy az intézkedések elmulasztásával a feljelentőknek okozott alkotmányos visszásság.

Budapest, 1996. szeptember 23.

Dr. Polt Péter