OBH 10498/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

	A Vas Népében "Távhő kontra lakók " címmel 1997. december 4.-én cikk jelent meg. A tájékoztatás szerint a Távhő Kft. munkatársai a panaszosok szerint az épületet megszállták, elzárták a kijáratot és erőszakkal kikapcsolták a melegvíz szolgáltatást.
	A cikk tartalmára figyelemmel hivatalból vizsgálatot rendeltem el a jogbiztonság és a tulajdonjog alkotmányos elvének összefüggésében.

 A vizsgálat során megállapított tényállás

	Megkeresésemre Szombathely Megyei Jogú Város polgármestere tájékoztatott arról, hogy a szolgáltató három lakásban hat fogyasztóval szemben kísérelte meg a melegvíz szolgáltatás korlátozását, jelentős tartozásuk miatt.  A társaság ezt megelőzően bíróság előtt érvényesítette követelését, azonban a lakók mindezek ellenére sem fizették meg a szolgáltatás ellenértékét. Az intézkedésük során lényegében csak két lakásban szüntették meg a melegvíz szolgáltatást, mely a többi fizető  fogyasztót nem érintette. A későbbiekben az egyik lakóval megállapodtak abban, hogy tartozását részletekben megfizeti. Jelenleg - mivel a másik fogyasztó nem hajlandó  arra, hogy a díjtartozását rendezze - csak az egyik lakónál szüneteltetik a melegvíz szolgáltatást.
	A Távhőszolgáltató Kft. hasonló tájékoztatást adott, kiegészítve azzal, hogy a peres eljárás során a bíróságtól a kikapcsolás tűrésére kötelezték a díjfizetést nem teljesítő fogyasztókat. Mivel általában a lakóházakban több szolgáltatást igénybe vevő  tartozik, ezért egyidejűleg a Távhőszolgáltató több szerelője végzi a szükséges munkálatokat. A szogáltató társaság biztonsági cég szakembereit kérte fel, hogy segítsék intézkedésüket, mivel korábban munkatársait többször támadás érte. A konkrét esetben semmiféle panasszal nem éltek a ház lakói, így nem tudják, hogy ki sérelmezte eljárásukat ezért orvosolni sem tudják kifogását 

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény
a Polgári Törvénykönyvről

201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár.
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást – így különösen gázt, villamos energiát és vizet – nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.

1992. évi XXII. törvény
a Munka Törvénykönyvéről

102. § (2) A munkáltató köteles – az erre vonatkozó szabályok megtartásával – az egészséges és biztonságos munkavégzés feltételeit biztosítani.

17/1992. (III. 30.) AB határozat

Az Alkotmány és az alkotmányos jogrendszer megfelelő védelemben részesíti az Alkotmányban meg nem jelenő, egyéb nevesített jogokat is. A vagyoni jogok alkotmányos védelme az Alkotmánynak a tulajdonjogot oltalmazó rendelkezéseiből [Alkotmány 9. § (1) bekezdés, 13. § (1) bekezdés] következik

129/1991. (X. 15.) Korm. rendelet
a lakóépületek és vegyes célra használt épületek távhőellátásáról

9. § (1) A távhőellátás keretében nyújtott fűtési, illetőleg használati melegvíz szolgáltatásért a fogyasztó az ármegállapító rendelkezésekben megállapított díjat köteles a távhőszolgáltatónak megfizetni.
(2) Ha a fogyasztó a díjfizetési kötelezettségének nem tesz eleget, a távhőszolgáltató a szolgáltatást a díjhátralék kiegyenlítéséig szüneteltetheti.
(3) Fűtési szolgáltatás szüneteltetésére akkor kerülhet sor, ha műszakilag megvalósítható, nem ütközik hatályos építési vagy műszaki előírásba, nem okoz épületfizikai-szerkezeti károsodást és a szomszédos helyiségek fűtését hátrányosan nem befolyásolja.

Érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.

A vizsgálat megállapításai

	A vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Távhőszolgáltató a lakóépületek és vegyes célra használt épületek távhőellátásáról szóló 129/1991. (X. 15.) Korm. rendelet  9. §-a alapján járt el. Mivel hat lakó tartozása meghaladta a százezer forintot, előzetesen peres eljárással kívántak érvényt szerezni követelésüknek.
	Valóban több szerelő végezte egyidejűleg a munkálatokat, mely a fizető lakókat nem érintette. A Távhőszolgáltató vezetője az újságcikkben úgy nyilatkozott, hogy egy biztonsági cég szakembereit kérték meg, hogy legyenek segítségükre, mivel korábban  hasonló esetekben támadások érték munkatársait. 
	A személyi őrzés kizárólag arra szolgál, hogy védelmet biztosítson a jogszerűen intézkedő szerelők számára. A közüzemi szolgáltatók vezetőinek kötelessége, hogy a korlátozó intézkedéseik végrehajtóinak, azaz munkatársainak életét és testi épségét megóvja, figyelemmel a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény  102. § (2) bekezdésére.  A munkatársai őrzését biztosító szervezetek  tevékenysége azonban  kizárólag a védelemre irányulhat, azon nem terjedhet túl ténykedésük. Jelen esetben erre vonatkozóan adatot az újsághír nem tartalmazott, továbbá az állampolgárok panasszal sem az önkormányzathoz, sem a szolgáltatóhoz nem fordultak, ezért nem  tudtam vizsgálni, hogy a biztonsági szervezet munkatársai  túllépték-e a kizárólag  személyi védelemre jogosító tevékenységüket.	
	A vizsgálatom során, mivel a Távhőszolgáltató kizárólag a nem fizető lakókkal szemben alkalmazta a korlátozást illetőleg a biztonsági szervezet alkalmazottainak a személyi őrzést meghaladó tevékenységről adatot nem közöltek, alkotmányos visszásságot nem észleltem.

Budapest, 1998. június

Gönczöl Katalin