OBH 10383/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása:

Panaszos 1997. december 2-án fordult az országgyűlési biztoshoz. Panaszának lényege, hogy szomszédai zaklatják, birtokában háborgatják, kerítését aláássák, de az önkormányzat bejelentéseire nem intézkedik, így állampolgári jogai sérülnek.

A vizsgálat megállapításai:

Panaszos és szomszédai között 1960. óta különböző módokon megnyilvánuló rossz viszony áll fenn. Egymás ellen közigazgatási, bírósági eljárásban keresnek igazságot, de panaszos ellen szomszédja valamikori feletteseinél is kezdeményezett eljárást.
E viszonyt és az azt előidéző helyzetet, a közigazgatási eljárásokat stb. nem vizsgáltam, mert az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. A. § (3) bekezdése kimondja: "Az országgyűlési biztos vizsgálati lehetősége az 1989. évi XXXI. törvény hatálybalépését követően indult eljárásokra terjed ki."

Vizsgálatom az 1996-tól 1999-ig terjedő időszakban, a szabadszállási polgármesteri hivatal panaszolt eljárására terjed ki.

A város jegyzőjétől vizsgálat lefolytatását, és a keletkezett iratok megküldését kértem. A jegyző - iratokkal alátámasztottan - az alábbiakról tájékoztatott: "Megállapítottam, hogy az ügyintéző törvénysértő módon a birtokháborítási panaszt nem határozattal bírálta el, hanem levélben válaszolt az ügyfélnek. A hatályos ügyrend és munkaköri leírás alapján a birtokháborítási ügyek intézése a jegyző megbízásából a műszaki irodavezető feladata. Nevezett ezért használt jegyzői fejlécet az ügyfélnek írt levelében, de helytelenül az aláírása elé nem írta oda, hogy "a jegyző megbízásából". 1997. óta napjainkig hosszú idő telt el, ezért szükségesnek tartottam B.J. meghallgatását az üggyel kapcsolatban, konkrétan arra vonatkozóan, hogy 1997-es panaszának törvénysértő intézését hogyan lehetne orvosolni. A meghallgatásról készült jegyzőkönyvet mellékelem, az eredeti beadvány és az ügyintézői válasz másoltával együtt. A műszaki irodavezetőt a beadvány helytelen minősítése és intézése miatt figyelmeztettem, a munkáját pedig a jövőben sűrűbben ellenőrzöm."

A meghallgatás jegyzőkönyvéből kitűnően a panaszokból az egyik szomszéd beszámíthatóságnak vizsgálatára való kérelem okafogyottá vált, mert ez a szomszéd időközben meghalt.
A két telket elválasztó kerítés "aláásásával" megvalósított birtokháborítási ügyben panaszos nyilatkozott, hogy nem kíván birtokvédelmi eljárást kezdeményezni, csak szomszédjának "figyelmeztetését" kéri.

A szomszéd által végzett permetezés folytán bekövetkezett kárai miatt egyelőre szintén nem kért birtoka védelmére eljárást, azt a "kerítés ügy" kimenetelétől tette függővé. A meghallgatást követően 1999. április 1-jén a kerítés "aláásása" ügyében panaszos - mivel úgy értékelte, hogy semmi nem változott - újabb beadványban, újabb birtokháborítási panaszt tett.
A birtokvédelmi ügyben a jegyző szakértőt rendelt ki, akinek szakvéleménye alapján 1999. április 29-én kelt határozatával a panaszt elutasította.
Panaszos a bírósági jogorvoslati jogával nem élt.

Alakalmazott jogszabályok:

- 1957. évi IV. tv. az államigazgatási eljárás általános szabályairól
- 1964. évi III. tv. az építésügyről
- 1997. évi LXXVIII. tv. az épített környezet alakításáról és védelméről
- 1959. évi IV. tv. a Magyar Köztársaság Polgári törvénykönyvéről

A vizsgálat megállapítása:

Panaszos és szomszédai közötti kölcsönös rossz viszonyba időről-időre a felek a közigazgatást is bevonják. Vizsgálatom elindítása után a város jegyzője által tartott meghallgatáson az 1996-99. között a polgármesteri hivatalhoz intézett panaszokból a kerítés "aláásására" vonatkozót értékelte az ügyfél el nem intézettnek, de hatósági eljárást abban sem kért.
Az új beadványra a jegyző szakértő kirendelésével és határozathozatallal már szabályszerűen járt el, a bírósági jogorvoslat lehetőségéről a feleket tájékoztatta.
Megállapítható, hogy a felek között a rossz viszony azóta fennáll, amióta csak szomszédjai egymásnak. E viszony kialakulása, a panaszosnak a tulajdonához fűződő jogai esetleges sérelme nem következménye az országgyűlési biztoshoz küldött panaszban felsorolt hatósági eljárásnak vagy mulasztásnak, közöttük ok-okozati összefüggés nem állapítható meg.
A birtokvédelem a továbbiakban a Ptk. 192. § (1)-(2) bekezdései alapján a bíróságtól kérhető, a birtokban esett kár úgyszintén bíróság előtt bizonyítható és érvényesíthető.

Megállapítható, hogy a vizsgált időszakban panaszost a jogorvoslathoz való, az Alkotmány 57. § (5) bekezdésébe foglalt jogaival összefüggésben sérelem érte, mivel panaszaira csak szóban vagy levélben válaszoltak.
A város jegyzőjének fent idézett leveléből is kitűnően a panaszos meghallgatása, a panaszok jegyzőkönyvi aktualizálása, valamint az 1999. április 28-i határozathozatal még vizsgálatom folytatásának idején orvosolta e sérelmet - akkor is, ha az így már biztosított jogorvoslat jogával panaszos végül nem élt.
Az eljáró ügyintéző felelősségre vonása fentiek szerint megtörtént. Elintézési módját az elkövetett jogsértéssel arányban állónak találtam.

Megállapítva, hogy azt az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot, amely a hatóság eljárásával összefüggésbe hozható és így az országgyűlési biztos intézkedési körébe tartozik, az előidéző szerv saját hatáskörében megszüntette, ajánlást az ügyben nem teszek.

Budapest, 1999. szeptember 20.

Dr. Polt Péter