OBH 10369/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos beadvánnyal fordult az országgyűlési biztoshoz, melyben sérelmezte, hogy magyar állampolgár szülei Csehszlovákiában elvett javaiért a magyar állam nem kárpótolta. 

Tekintettel arra, hogy a rendelkezésemre álló adatok alapján a jogállamhoz, illetve ebből eredő jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bek), továbbá a tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § (1) bek.), valamint a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangjához való jog (Alkotmány 7. § (1) bek.) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.

Megállapított tényállás:

A magyar állampolgár panaszos édesapja, a Kassa-i Frantiskánus utca 3. szám alatti lakását, a benne levő ingóságokkal együtt a Csehszlovák Nemzeti Tanács rendeletével zárolták. Az így elvett javakért sem a Magyarországon elhunyt édesapa, sem a Magyarországon élő gyermeke kárpótlásban nem részesült. 

Jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság alkotmányáról

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
7. § (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

1947. évi XVIII. törvény a Párizsban 1947. február 10-én kelt Békeszerződés becikkelyezése tárgyában
29. cikkely. 1. pont: A Szövetséges és Társult Hatalmak mindegyikének jogában áll lefoglalni, visszatartani, felszámolni vagy bármi más intézkedés alá vonni mindazokat a javakat, jogokat és érdekeket, amelyek a jelen Szerződés életbelépése idején saját területén vannak és Magyarország vagy magyar állampolgárok tulajdonai és....
29. cikkely 3. pont: A magyar kormány kötelezi magát, hogy azokat a magyar állampolgárokat, akiknek javait e Cikk értelmében elvették és nem adták vissza, kártalanítani fogja.

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

16. § (1) bek. Az országgyűlési biztos eljárása és intézkedései
Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A vizsgálat megállapította, hogy a Párizsban 1947. február 10-én kelt békeszerződés becikkelyezése tárgyában elfogadott 1947. évi XVIII. törvény 29. cikkelyének 1. pontja rendelkezik arról, hogy a: Szövetséges és Társult Hatalmak mindegyikének jogában áll lefoglalni, visszatartani, felszámolni, vagy bármi más intézkedés alá vonni mindazokat a javakat, jogokat és érdekeket, amelyek a jelen szerződés életbelépése idején saját területén vannak, és Magyarország vagy magyar állampolgárok tulajdonai és... A hivatkozott törvény 29. cikk 3. pontja úgy rendelkezik, hogy:  A magyar kormány kötelezi magát, hogy azokat a magyar állampolgárokat, akiknek javait e cikk értelmében elvették, és nem adták vissza, kártalanítani fogja.

Csehszlovákia Szövetséges és Társult Hatalom volt, tehát a területén fellelhető javakra vonatkozik a Párizsi Békeszerződés. Panaszos szüleinek javai a szerződés életbelépésének idején Csehszlovákia területén voltak, melyet tőlük kártalanítás nélkül elvettek. Az Alkotmánybíróság 37/1996. (IX.4.) AB számú határozat II.A 2. pontja szerint Magyarország és  Csehszlovákia között 1964. február 3-án létrejött vagyonjogi egyezmény ugyan nem hivatkozik a Párizsi Békeszerződésre, ugyanakkor Magyarország kifejezetten lemond a Csehszlovákiában levő magyar vagyonról és azt beszámítják a Magyarországtól követelt jóvátételbe. 

A hivatkozott alkotmánybírósági határozat azt is rögzíti, hogy az Alkotmány 7. § (1) bek. szerint a Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a vállalt nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját. 

A Párizsi Békeszerződés idézett 29. cikk 3. pontjában a magyar kormány kötelezte magát, hogy azokat a magyar állampolgárokat, akiknek javait e cikk értelmében elvették és nem adták vissza, kártalanítani fogják. E kötelezettségvállalás belső jogalkotási kötelezettséggel jár, így mindaddig, amíg a nemzetközi jogi kötelezettség és a belső jog összhangja nem valósul meg, a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség fennáll. 

Annak ellenére, hogy az Alkotmánybíróság felhívta az Országgyűlést, hogy 1997. június 30. napjáig - a különböző országokkal kötött vagyonjogi egyezményekre is figyelemmel - tegye meg a szükséges intézkedéseket a Békeszerződés hivatkozott rendelkezéseinek végrehajtására, megállapítható, hogy a - nemzetközi szerződésekkel okozott károk kárpótlására vonatkozó - törvény mind a mai napig nem került elfogadásra, noha tervezete már elkészült. Ez azt jelenti, hogy a magyar állam folyamatos alkotmányos mulasztásban van. Magatartása sérti a nemzetközi és a belső jog összhangjáról szóló alkotmányos rendelkezést. Ugyanis a panaszost megillető kárpótlás csak akkor lesz megállapítható, ha megalkotásra kerül a Békeszerződés hivatkozott rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó jogszabály. 

A j á n l á s

A felhívott alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megszüntetése érdekében 
i n d í t v á n y o z o m

hogy az igazságügyi miniszter gondoskodjon a nemzetközi szerződésekkel okozott károk kárpótlásáról szóló törvénytervezet előterjesztéséről.  

Jelentésem egy példányának megküldésével - az Országgyűlés Elnökét, a Miniszterelnököt, az igazságügyi minisztert, valamint panaszost is tájékozattam. 

Budapest, 1998. november  16.

Dr. Polt Péter