OBH 10240/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

A panaszos a beadványában sérelmezte, hogy az önkormányzat nem részesíti támogatásban és ezért megélhetését veszélyben érzi. 

Megállapított tényállás

A vizsgálat során megkerestem az érintett önkormányzatot és tájékoztatást kértem a panaszosnak nyújtott támogatásokkal kapcsolatban. A panaszos 1997 novemberétől egy éven keresztül lakásfenntartási támogatásban részesült, 1997 szeptemberétől pedig közgyógyellátási igazolvánnyal rendelkezik. 1997 folyamán napi egyszeri meleg ételt kapott a területi gondozószolgálattól, decemberben egy alkalommal kivételes méltányosságból átmeneti segélyben részesítette az önkormányzat. 

A közgyógyellátási igazolványt 1998 októberében is megadta a panaszosnak az önkormányzat. 1998 novemberében a panaszos egy alkalommal átmeneti segélyt kapott. Lakásfenntartási támogatás iránti kérelmét az önkormányzat arra hivatkozással utasította el, hogy az előző évben, amikor részesült ebben a támogatási formában csökkentett díjfizetési kötelezettségének nem tett eleget. 

Alkalmazott jogszabály
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
"25. § (1) A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható.
(3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén - a szociális alapellátás keretében - a jogosult számára időskorúak járadékát, munkanélküliek jövedelempótló támogatását, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások)."

Érintett alkotmányos jog

Alkotmány 70/E. § "(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

Az Alkotmánybíróság  26/1993. (IV. 29.) AB határozata szerint: "Az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg... Az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg...."

A szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése tehát az állam feladata, erre vonatkozóan alkotmányos kötelezettség terheli. A szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg – anyagi lehetőségeitől függően és a lakosság igényei alapján –, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény szerint a települési önkormányzat köteles gondoskodni a szociális alapellátásról. E kötelező feladat ellátása során az önkormányzat a fent említett mértékű mérlegelési lehetőséggel nem rendelkezik, azt teljesítenie kell. Azonban a teljesítés módja, színvonala tekintetében ezen kötelezettségek megvalósításánál is van az önkormányzatnak mozgástere. 

A szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben akkor van mód visszásság megállapítására, ha az önkormányzat teljesen ellátatlanul hagyja a területén élő lakosságot, nem gondoskodik a helyi szociális ellátórendszer kialakításáról. Eljárási jogszabálysértés szintén vezethet - a jogállamiság alkotmányos elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, vagy a jogorvoslathoz való jog sérelme mellett - a szociális biztonsághoz való joggal kapcsolatban visszássághoz, ha  az ügyfél nem kapja meg a neki járó ellátást, vagy nem lehet meggyőződve arról, hogy a körülményeit az előírásoknak megfelelően vizsgálta meg az eljáró államigazgatási szerv és ezért ellátatlanul marad. 

Mint azt már az OBH 8698/1997. számú jelentésemben megállapítottam, nem sérti a szociális biztonsághoz való jogot és nem vezethet alkotmányos joggal kapcsolatos visszássághoz önmagában az, hogy kialakított ellátási rendszer milyen típusú támogatásokat tartalmaz és hol vonja meg az adható támogatások határát, amennyiben az önkormányzat garantálja az ellátások egy minimális szintjéhez való hozzájutás lehetőségét. Az önkormányzat a jogszabályi kötelezettségének megfelelően megalkotta a szociális ellátásokról szóló helyi rendeletet, rendelkezik a rászorultság alapján nyújtható támogatási formákkal. A vizsgálat során megküldött iratokból megállapítható, hogy az önkormányzat a lehetőségeihez képest támogatásban részesítette a panaszost, hiszen lakásfenntartási támogatáson kívül étkeztetésben és átmeneti segélyben részesítette. A panaszosnak küldött levelek másolatai szerint az önkormányzat a kérelmek benyújtásához szükséges tájékoztatást is megadta az ügyfélnek, a nyomtatványokat mellékelten megküldte részére.

A fentiekre tekintettel alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítok meg és ajánlástételi jogommal nem élek.

Budapest, 1999. október 27.

Dr. Polt Péter