OBH 10093/1997., 10094/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Horváth Judit

A vizsgálat megindítása
Egy szegedi általános iskola igazgatója, és egy magánszemély fordult panasszal hivatalomhoz, sérelmezve a közvetlen szomszédságukban üzemelő fémöntő műhely működését. Állításuk szerint a műhely olyan zajt és légszennyezést bocsát ki, amely zavarja nyugalmukat és károsítja egészségüket. A magánszemély kifogásolta továbbá az építési és telepengedélyezési eljárást is.
Mivel a panasz összefüggésbe hozható az Alkotmány 70/D. §-ában foglalt legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal, a vizsgálatot megindítottam.
Felkértem a Környezet-és Természetvédelmi Főfelügyelőség vezetőjét, hogy az ügyben vizsgálatot folytasson. Szeged Város polgármesterétől tájékoztatást kértem a műhely építési és telep engedélyezési eljárásáról, valamint a polgármesteri hivatalhoz érkezett ezzel kapcsolatos panaszok sorsáról. Ezenkívül 1998. szeptemberében helyszíni szemlén tapasztaltak alapján egészítettem ki a tényállást.

A megállapított tényállás
A telket, melyen a műhely áll, panaszos és az iskola telke fogja közre. Az öntöde közvetlenül az iskola telekhatárán áll, két magas alumínium kéménye van. Az első fokú építési hatóság 1984-ben, az akkor érvényben lévő építési jogszabályok alapján, engedélyezte családi ház és műhely építését. A határozat ellen panaszos fellebbezést nyújtott be, de a II. fokú építési hatóság az első fokú határozatot helybenhagyta. Az öntöde tevékenységének engedélyezésére 1985-ben a telep-helyengedélyezési eljárás lefolytatása után került sor. Az ingatlan  1984-ben és jelenleg is III-Z-K építési övezetben fekszik. Panaszos a műhely létesítését követően folyamatos panaszbejelentésekkel élt.
A Környezet-és Természetvédelmi Főfelügyelőség vizsgálata szerint az Alsó-Tiszavidéki Környezetvédelmi Felügyelőség az öntödét 1993. óta folyamatosan ellenőrzi mind zajvédelmi, mind levegőtisztaság védelmi szempontból.
1. 1993-ban levegőtisztaság-védelmi ellenőrzés során nem tapasztaltak káros mértékű légszennyezést. Az újabb panasz nyomán ismételt ellenőrzés során szintén ezt állapították meg. 1996-ban műszeres mérésre került sor, amely egyik légszennyező anyag mennyiségét sem találta olyan mértékűnek, amely a jogszabály által meghatározott határértéket meghaladta volna. Az első fokú környezetvédelmi hatóság 1996. IV. negyedévétől érvényes légszennyező anyag kibocsátási határértéket állapított meg az öntödére. Ezt követően az üzemeltető bejelentési kötelezettségének 1996. évre eleget tett. A bejelentésben szereplő adatok feldolgozása azt mutatta, hogy határérték túllépés nem történt. Mivel az üzemeltető által szolgáltatott adatok feldolgozása, illetve az elvégzett műszeres mérés során káros légszennyezés nem volt megállapítható, ezért bírságot nem szabtak ki.
Megkeresésemre Szeged Város polgármestere felkérte az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Városi Intézetét, hogy vizsgálja ki az öntőműhely okozta levegőszennyezés károsan befolyásolja-e az érintett iskola tanulóinak, illetve a műhely környékén lakóknak az egészségét. Mivel a városi intézet nem rendelkezik megfelelő mérőműszerekkel, ezért az ÁNTSZ Csongrád Megyei Intézetének laboratóriumától rendelte meg a mérést. A mérés azt állapította meg, hogy a vizsgált légszennyező anyagok -SO2, NO2, Ólom, CO,- koncentrációi nem haladják meg a megengedett határértéket, jóval alatta maradtak. A szálló por koncentrációja ugyan magasabb a megengedett határértéknél, de nem tér el a megye hasonló területén mért értékektől, nincs összefüggésben az üzem tevékenységével. Az üzem működése környezetszennyezést nem okoz, egészségre ártalmatlan. Az intézet a mérés eredménye alapján működést korlátozó intézkedést nem javasolt.
Az 1998. szeptember 22-én tartott helyszíni szemle alkalmával munkatársam érzékszervi észleléssel nem érzett semmiféle bűzt és zajt. A helyszíni szemléről az üzemeltetőnek nem volt tudomása.
2. Az Alsó-Tiszavidéki Környezetvédelmi Felügyelőség 1993-ban zajkibocsátási határértéket állapított meg az öntödére. A jogerős határozat szerint a nappal 50dB/A, éjjel 40dB/A határértéknek a Széksósi u. 3. szám alatti ház, az általános iskola, a Széksóstói u. 7. sz. alatti kereskedés és a Széksóstói u. 9. szám alatti lakóház védendő homlokzatai előtt 2 m-re kell teljesülnie. Az ellenőrző mérések során 1994. márciusában 5dB/A, 1995. áprilisában 4/dB/A túllépést állapítottak meg, emiatt mindkét évben zajbírság megfizetésére kötelezték az üzemeltetőt. 1996 július- augusztusában és 1997. júliusában elvégzett mérések túllépést nem állapítottak meg, ezért további bírságolásra nem került sor.

A vizsgálat megállapításai
Az országgyűlési biztos vizsgálata eredményeként akkor állapíthat meg alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot, ha a panaszost alkotmányos jogaival kapcsolatban sérelem érte, és ez a sérelem az eljáró hatóság intézkedésével vagy mulasztásával hozható összefüggésbe. A konkrét esetben azt vizsgáltam, hogy az eljáró hatóságok alkalmazták-e a levegő tisztaságának védelméről szóló 21/1986.(VI.2.) MT. rendelet, valamint a zaj-és rezgésvédelemről szóló 12/1983.(V.12.) MT. rendelet előírásait. Megállapítottak-e határérték túllépéseket, ha igen alkalmazták-e a szankciókat.
Vizsgáltam továbbá az építési és telepengedélyezési eljárásra vonatkozóan a hatáskörömet. 
1. A vizsgálat során, a becsatolt iratok alapján szereztem tudomást arról, hogy az öntöde építési engedélyezési eljárására 1984-ben, a telep-helyengedélyezési eljárására 1985-ben került sor. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 17. § (3) bekezdése azonban kimondja, hogy a biztos vizsgálati lehetősége csak az 1989. október 23. előtt indult eljárásokra terjed ki.
Ezért e két eljárással összefüggő panasz kivizsgálására nincs hatásköröm.

2. Megállapítottam, hogy az első fokú környezetvédelmi hatóság mind légszennyező anyag kibocsátási, mind zajkibocsátási határértéket megállapított az öntödére. Mindkét határérték betartását ellenőrizte. A légszennyezési határérték túllépésére egyetlen esetben sem került sor, tehát bírság kivetésére vagy a tevékenység korlátozására jogszabályi lehetősége nem volt. A zajkibocsátási határérték kétszeri túllépése esetén mindkét alkalommal megbírságolta az üzemeltetőt. Ezután további túllépést nem tapasztaltak. Emiatt további bírságolásra, illetve a tevékenység korlátozására vagy felfüggesztésére szintén nem volt jogszabályi lehetőség. 

3. A polgármesteri hivatal a panaszosok bejelentéseit kivizsgálta és erről őket minden esetben tájékoztatta.
Vizsgálatom során az eljáró hatóságok részéről nem tapasztaltam sem mulasztást, sem olyan jogszabálynak nem megfelelő eljárást, mely a panaszosok alkotmányos jogaival összefüggésben sérelmet okozott volna.
Emellett azonban elismerem azt, hogy a határérték alatti légszennyezés és zaj is lehet zavaró a környezetre, de ezt a problémát az országgyűlési biztos saját hatáskörébe nem tudja orvosolni. Ennek orvoslását a panaszosok birtokvédelmi eljárás keretében kérhetik a bíróságtól.
A fentiek alapján további intézkedésre nincs lehetőségem.

Budapest, 1999. október 21.

Gönczöl Katalin