OBH 10052/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	K. L. porcsalmai lakos panasszal fordult hozzám, mert 1997. szeptember 10-én ismeretlen tettes betört a lakásukba és 1,300.000 forint értékű értékpapírt, arany ékszert és készpénzt ellopott. A rendőrség az általuk gyanúsított szomszédjukat nem hallgatta ki, az eljárást megszüntette. 
	 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdése alapján  vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
1. § (1) A Magyar Köztársaság Rendőrségének (a továbbiakban: Rendőrség) feladata a közbiztonság és a belső rend védelme.
2. § (1) A Rendőrség védelmet nyújt az életet, a testi épséget, a vagyonbiztonságot közvetlenül fenyegető vagy sértő cselekménnyel szemben, felvilágosítást és segítséget ad a rászorulónak. A Rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait.
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
17. § Az ügyész feladata a nyomozás törvényessége feletti felügyelet, a vádemelés és a vád képviselete, továbbá a jogszabály által meghatározott esetekben a nyomozás.
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.
(6) A panaszt akkor is el lehet utasítani, ha elkésett, vagy nem jogosulttól származik.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt – határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték – értesíteni kell.
      
A vizsgálat megállapításai:
	A körülmények tisztázása érdekében vizsgálat tartására kértem fel a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Főügyészt, aki megállapításairól a következő tájékoztatást adta:
	A panaszos feljelentése alapján a Mátészalkai Rendőrkapitányság 1643/1997. bü. számon folytatott büntetőeljárást egy román és két magyar állampolgár ellen.
	A feljelentett bűncselekmény ügyében a rendőrség - még a feljelentés napján - a sértett lakásán helyszíni szemlét tartott, amelyről részletes jegyzőkönyv készült. A bűnügyi technikus ujjnyom-töredéket is rögzített, ez azonban nem volt alkalmas azonosításra. Az ellopott értékpapírok letiltására szeptember 15-én intézkedtek. A nyomozás során a rendőrség több személyt kihallgatott, házkutatást tartottak, de a nyomozati cselekmények nem vezettek eredményre. 1997. november 10-én a nyomozást a Be. 139. § (1) bekezdés b.) pont második fordulata alapján - mivel az elkövető kiléte nem volt megállapítható - megszüntették. A határozat ellen a sértett nem jelentett be panaszt.
	1998. január 20-án az ügyben fordulat következett be, mivel az ABN AMRO Bank Budapest, József Attila utcai fiókjában egy keszthelyi lakos a közjegyző által letiltott pénztárjegyek közül 29 db. 10.000 forintos címletű ZAFIR pénztárjegyet akart beváltani. A beváltási kísérletről a sértett meghatalmazott jogi képviselőjét értesítették, akinek kérelme alapján a Mátészalkai Rendőrkapitányság a nyomozás továbbfolytatása iránt intézkedett.
	Az eljárás további szakaszában sikerült tisztázni, hogy az értékpapírokat Sch. Z. keszthelyi lakos próbálta meg beváltani, ezt azonban a pénzintézet dolgozói megakadályozták. Mivel nevezett személy eltűnt, a nyomozó hatóság 1998. március 11-én felfüggesztette az eljárást és elfogatóparancsot bocsátott ki. Sch. Z.-t 1998. március 17-én elfogták és őrizetbe vették. Gyanúsítotti kihallgatása során tisztázódott, hogy a pénztárjegyeket R. M. budapesti lakostól kapta. Az ugyancsak gyanúsítottként kihallgatott R. M. a testvérére - L. K.-né, tyukodi lakosra - tett terhelő vallomást, aki szerint az értékpapírokat G. I. román állampolgár tartozás fejében adta át neki. A Mátészalkai Rendőrkapitányság 1998. április 29-én elrendelte a román állampolgár körözését és ismét elrendelte a nyomozás felfüggesztését.
	Az ügyben megkeresett román hatóságok közölték a román állampolgár pontos személyi adatait és megküldték ujj- és tenyérlenyomatát. A körözés jelenleg is hatályos.
	A fentiek alapján nem helytálló a panaszos állítása, hogy a nyomozó hatóság véglegesen lezárta az ügyet és nem folytatott lelkiismeretes nyomozást. A panaszban a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított szomszéd - B. Zs. - a nyomozás eddigi adatai szerint el sem követhette a lopást, mivel annak valószínűsített időpontjában nem tartózkodott a községben. Tanúkénti kihallgatására egyébként sor került. Más tanúk vallomásából kitűnt, hogy a sértett régóta haragos viszonyban van a B. családdal és annak egyes tagjai ellen nem egyszer tett valótlan feljelentést.
	A vizsgálat adatai alapján a Mátészalkai Rendőrkapitányság az ügyben a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el, a bűncselekmény elkövetőjének felderítése érdekében a lehetséges és szükséges nyomozati cselekményeket végrehajtották, a nyomozás részleges sikertelensége miatt nem tehetők felelőssé. Az ügyben alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot befejezem.  

Budapest, 1998. szeptember

Gönczöl Katalin