OBH 9997/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása

A panaszos beadványában a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság, valamint a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság eljárását sérelmezi.

A panaszos 1962. november 20-án született súlyosan beteg gyermeke 1990. január 1-től rokkantsági járadékban részesült. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1997. május végével az ellátás folyósítását beszüntette azzal az indokkal, hogy az 1991. június 29-én elhunyt édesapja után árvaellátásban részesül. Ezzel egyidőben 443.722.- Ft jogtalanul felvett ellátás visszafizetésére kötelezte a panaszost a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság, fellebbezésére azonban 10.000.- Ft kivételével mentesítette a visszafizetési kötelezettség alól. 

A panaszos sérelmezi a 10.000.- Ft visszafizetési kötelezettséget is, valamint az ellátás megvonását.

Érintett alkotmányos jogok

Szociális biztonsághoz való jog [Alk. 70/E. § (1-2) bek.]

Alkalmazott jogszabályok

A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. tv. (T.)
83/1987. (XII.27.) MT rendelet a rokkantsági járadékról.

Megállapított tényállás

A panaszos gyermeke 1962. november 20-án született agyvérzéssel, magatehetetlen, inkontinens, beszélni nem tud, kommunikálni is alig. A Budapest Főváros XV. Kerületi Tanács VB. 1982. március 29-én kelt 10.805/1982. számú határozata alapján az édesanya a gondnoka. 1990. január 1-től a panaszos fia rokkantsági járadékban részesült (Tsz: 714-08256-3), 1991. június 29-én férje elhunyt.

A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság az 1992. január 20-án kelt határozatával a panaszos részére ideiglenes özvegyi nyugdíjat, fia részére árvaellátást állapított meg (Tsz: 363-20555-0). A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1997. április 28-án (Tsz: 714-08256-3) ellátás szüneteléséről, jogalap nélkül felvett 443.722.- Ft ellátás visszafizetéséről hozott határozatot. A panaszosnak a határozat ellen benyújtott fellebbezésére a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1997. augusztus 1-jén kelt határozatával 47.500.- Ft-ra csökkentette a visszafizetési kötelezettséget, majd ebből 37.500.- Ft-ot elengedett, a maradék tízezer forint megfizetésére havi ezer forint részletfizetést engedélyezett. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese vizsgálata alatt a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság méltányosságból a fenti tízezer forint megfizetésétől is eltekintett. 

A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a panaszos fia árvaellátása igénylésekor jelezte a rokkantsági járadék folyósítását.

A fentiekre tekintettel a T. 106. § (1) bek. b.) pontja alapján a jogalap nélkül felvett ellátásnak csak azt a részét követelhette vissza a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság, melyre a felvételtől számított kilencven napon belül kötelezte írásban a panaszost (ezt tartalmazta a másodfokú határozat), majd méltányosságból a fennmaradó 37.500.- és 10.000.- Ft visszafizetésétől is eltekintett.

A fenti intézkedésével a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a saját tévedése miatt előállt, panaszosra háruló hátrányos következményeket korrigálta.
A rokkantsági járadékról szóló 83/1987. (XII.27.) MT rendelet 1. § (1) bekezdése szerint "Aki az Országos Orvosszakértői Intézet illetékes orvosi bizottságának szakvéleménye szerint a 25. életéve betöltése előtt teljesen munkaképtelenné vált, és nyugellátást, baleseti nyugellátást részére nem állapítottak meg, rokkantsági járadékra jogosult", ezért a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság jogszerűen járt el, amikor a panaszos fia részére megállapított és folyósított (kedvezőbb) árvaellátás mellett a rokkantsági járadék folyósítását megszüntette.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese jogszabálysértést nem állapított meg, megállapította azonban, hogy az adott helyzetben súlyosan sérült a panaszos, illetve születése óta százszázalékosan rokkant gyermeke szociális biztonsághoz való joga. Amennyiben a súlyosan fogyatékos elhunyt édesapja nem szerzett volna biztosítási alapon jogosultságot és ezért halálát követően gyermeke árvaellátást, továbbra is részesülhetett volna alanyi jogon rokkantsági járadékban. Tehát a beteg gyermekével özvegyen maradt panaszos és fia megélhetési biztonsága került veszélybe a hatályos szabályozások miatt.

Különösen méltatlannak értékelhető a kialakult helyzet, mivel a megvont ellátás helyett az érintettek később fogyatékossági támogatást fognak kapni, időközben állapotuk nem javult.
Tekintettel azonban arra, hogy a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvényt a parlament elfogadta és a törvény rendelkezik a fogyatékossági támogatás bevezetéséről a fogyatékosság folytán keletkező többletköltségek részbeni fedezése érdekében, az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese (a fogyatékossági támogatásról szóló törvényi rendelkezéseket 1999. szeptember 30-ig kell megalkotni) a távoli időpontra tekintettel az adott panasz és a hasonló helyzetbe kerültek gondjai átmeneti megoldására sürgős intézkedést tart szükségesnek.

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese a 83/1987. (XII.27.) MT rendelet felülvizsgálatára és módosítására kéri fel a Szociális- és Családügyi Minisztert annak érdekében, hogy a rokkantsági járadékra jogot szerzett súlyosan fogyatékos személyek a fogyatékosságuk folytán keletkezett többletköltségeket részben fedező ellátásukat az egységes fogyatékossági támogatás bevezetéséig se veszítsék el (1998. évi XXVI. tv.).

Budapest, 1998. július 22.

Dr. Polt Péter