OBH 9938/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin
A vizsgálat megindulása:

	Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához mert kifogásolta, hogy a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. tv. (a továbbiakban: törvény) 4. § (1) bekezdés a) pontjának alkalmazásakor, az eljáró szervek a bevándorlási engedély jogerőre emelkedésének napjától kezdődően számítják a folyamatos magyarországon lakás időtartamát. 

A megállapított tényállás:

	A magyar állampolgárság (a továbbiakban: állampolgárság) kérelemre történő megszerzésének egyik módja a honosítás. Honosítással szerezhetnek állampolgárságot azok a külföldiek, akik életük során még nem voltak magyar állampolgárok. A magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. tv. (a továbbiakban: törvény) 4. § (1) bekezdés alapján a honosítás egyik feltétele, hogy a külföldi a kérelem előterterjesztését megelőző 8 éven át folyamatosan Magyarországon lakjon. A törvény 23. §-a értelmében Magyarországon lakik az az országban bejelentett lakcímmel rendelkező, nem magyar állampolgár, akinek bevándorlását engedélyezték, vagy akit menekültként elismertek.

A vizsgált alkotmányos jog:

A jogállam, illetve az ebből eredő jogbiztonsághoz való jog /Alkotmány 2. § (1) bekezdése/.

Az alkalmazott jogszabályok:

A magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény

4. § (1) Kérelmére honosítható a nem magyar állampolgár, ha:
a) a kérelem előterjesztését megelőző nyolc éven át folyamatosan Magyarországon lakott;
b) a magyar jog szerint büntetlen előéletű és a kérelem elbírálásakor ellene magyar bíróság előtt büntetőeljárás nincs folyamatban;
c) megélhetése és lakóhelye Magyarországon biztosított;
d) honosítása a Magyar Köztársaság érdekeit nem sérti; és
e) igazolja, hogy alkotmányos alapismeretekből magyar nyelven eredményes vizsgát tett. E vizsgára csak nagykorú személy köteles.

23. § E törvény alkalmazása szempontjából Magyarországon lakik az az országban bejelentett lakcímmel rendelkező, nem magyar állampolgár, akinek bevándorlását engedélyezték, vagy akit menekültként elismertek.

A külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény

51. § Az idegenrendészeti ügyekben az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit az e törvényben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény

77. § (1) A közigazgatási szerv első fokú határozata jogerős és végrehajtható, ha a határozat ellen határidőn belül nem fellebbeztek, a fellebbezésről lemondtak, vagy a fellebbezést e törvény kizárja.
(2) Végrehajtható az az első fokú határozat is, amelynek azonnali végrehajtását a közigazgatási szerv elrendelte.
(3) Az ügyben másodfokon hozott határozat a közléssel válik jogerőssé. A jogerős határozat végrehajtható, kivéve ha a bírósági felülvizsgálata kérhető.
(4) Ha a közigazgatási szerv teljesítési határidőt vagy határnapot állapított meg, a határozat csak ennek letelte után hajtható végre.
(5) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az a közigazgatási szerv, amely a határozatot hozta, indokolt esetben a teljesítési határidőt meghosszabbítja, illetőleg későbbi határnapot állapíthat meg.

A vizsgálat megállapításai:

	Az Alkotmánybíróság 9/1992. (I.30.) AB. határozatának indokolásában rámutatott arra, hogy a jogbiztonság az állam - elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását hogy az egyes jogszabályok világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét, hanem az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is jelenti.
A honosítás egyik előfeltételét jelentő folyamatos Magyarországon lakás kapcsán a jogalkotó a törvény 23. §-ában úgy rendelkezett, hogy csak azt a személyt tekinti magyarországi lakosnak, akinek bevándorlását engedélyezték, vagy akit menekültként elismertek. Figyelemmel arra, hogy az említett rendelkezések a törvényszövegben megtalálhatóak így az megfelel a jogszabályok előre kiszámíthatóságához fűződő követelményeknek. Ebben a vonatkozásban alkotmányos visszásságot nem észleltem.
	A külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. tv. 51. §-a az idegenrendészeti ügyekben - így a bevándorlási engedélyek intézése kapcsán is - az államigazgatási eljárás általános szabályait kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy - az Áe. 77. § (1) bekezdésére figyelemmel - a külföldi az erről szóló határozat jogerőre emelkedését követően tekinthető bevándoroltnak, azaz a honosításhoz szükséges magyarországon lakás időtartama is ettől számítható. Figyelemmel arra, hogy a bevándorlási engedélyre vonatkozó szabályok az 1993. évi LXXXVI. törvényben megtalálhatóak, így az eljáró szervek gyakorlata megfelel az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságához fűződő követelményeknek.
	A leírtak alapján az ügyben alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg, így ajánlást nem teszek  

Budapest, 1998. június

Gönczöl Katalin