OBH 9885/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kubinyi Katalin
700-23/97.
A vizsgálat megindítása
	A Magyar Alkotóművészek Országos Egyesületének elnöke panaszt nyújtott be a Magyar 
Alkotóművészeti Közalapítvány előkészületben lévő alapító okirat módosításával kapcsolatban.
	A művelődési és közoktatási miniszter előterjesztése  a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány működőképességének helyreállításáról, gazdasági helyzetének stabilizálásáról az 1997. június 19-i kormányülés napirendi pontjaként szerepelt.  Kérésemre az előterjesztés ügyében  a Kormány a döntést elhalasztotta lehetőséget biztosítva számomra a Közalapítvány Alapító Okiratának módosításával  kapcsolatos véleményem előterjesztésére. 
	Az Alkotmány 74/E. § (1) bekezdésében megfogalmazott szociális biztonsághoz való jog esetleges sérelmének veszélyére az ügyben vizsgálatot rendeltem el.  Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás ugyanis lehetőséget biztosít vizsgálat elrendelésére abban az esetben is, ha az alkotmányos jogokkal összefüggésben sérelem bekövetkeztének közvetlen veszélye áll fenn.
	
A megállapított tényállás
	A művelődési és közoktatási miniszter előterjesztést készített a Kormánynak a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány működőképességének helyreállításáról, gazdasági helyzetének stabilizálásáról.
	Amint az ismert a Kormány 117/1992./VII.29./ sz. rendeletével megszüntette a Magyar Köztársaság Művészeti Alapját és annak jogutódjaként létrehozta a Magyar Alkotóművészeti Alapítványt. Az Alapítvány a Polgári Törvénykönyv módosítása alapján 1994. január 1. óta közalapítványnak minősül. 

	A 117/1992./VII.29./sz. Kormány rendelet hatályon kívül helyezte a Művészeti Alap egységes segélyezési rendszeréről szóló 26/1967. /VII.26./ Korm. sz. rendeletet.  A 117/1992. /VII.29./ Korm. sz. rendelet 1. § (4) és (5) bekezdésében a Kormány úgy rendelkezett, hogy az Alap tagjai és családtagjaik részére 1992. október 1-ig megállapított nyugdíjsegélyek / saját jogú, özvegyi, szülői nyugdíjsegély/  és árvasági segélyek folyósítását az Alapítvány veszi át és a járulékokat a nyugdíjakra vonatkozó rendelkezések szerint rendszeresen emeli. Ezeknek az ellátásoknak a folyósítását 2002. december 31-ig az állami költségvetés fedezi. E rendeletben vállalt kötelezettségének a Kormány oly módon tesz eleget, hogy az állam éves költségvetésében a XVIII. fejezet / Művelődési és Közoktatási Minisztérium / 7. alcímszáma /alapÍtványok támogatása / alatt biztosít egy meghatározott összeget a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány számára.
	A Magyar Alkotóművészeti Alapítvány jogutódként alapításakor megkapta a Magyar Köztársaság Művészeti Alapjának vagyonát. 
	1991. novemberében az Alap tagjai létrehozták a Magyar Alkotóművészek Országos Egyesületét / / MAOE /,  amelybe néhány hónap leforgása alatt 5500 tag lépett át. Az egyesület tagjai a Közalapítvány kizárólagos kedvezményezettjei.
	Az Alapítványnak 1992-ben átadott vagyon ténylegesen 500 millió forinttal kevesebb volt az alapító okiratban rögzített vagyoni értéknél. A Kormány 2015/1993. /HT.10./ Korm. határozatában elismerte a vagyoni hiányt, de a vagyonpótlást az Alapítvány vagyonhasznosítási és átalakítási programjától tette függővé. A program elkészült, a Kormány azt 2038/1994. /IV.25./ sz. határozatával elfogadta, de a vagyonpótlás - bár e tárgyban több kormányhatározat is született -  /2035/1993. /IX.9./ Korm. határozat, 2062/1993./XII.31./ Korm. határozat, 2046/1995. /III.1./ Korm. határozat/ - több mint két évig nem történt meg. 
	A vagyonpótlás elmaradása és a nyugdíjsegélyek késedelmes átutalása miatt 2867/1995. számon  Hivatalunk vizsgálatot folytatott. A vizsgálati jelentésben megfogalmazott ajánlás is közrejátszott abban, hogy több részletben ugyan, de a vagyonpótlás megtörtént. Ennek ellenére a MAK az alapító okiratban rögzített közfeladatai közül különösen a nyugdíjak folyósítását csak nagy nehézségek árán tudja teljesíteni. Ez a helyzet az alapítás hibáira, valamint a korábbi kuratórium hanyag  gazdálkodására vezethető vissza. Egyébként az Állami Számvevőszék vizsgálata, mely 1993.és 1995. december 3. közötti időszakra vonatkozott, részletesen foglalkozik ezekkel a problémákkal.

Vizsgálatunk megállapításai
	A vizsgálat folyamán elsődlegesen a nyugdíj kifizetések stabilizálásával kapcsolatos feladatok megoldására voltam figyelemmel, tekintettel az Alkotmány 74/E. § (1) bekezdésében megfogalmazott szociális biztonsághoz való jog sérelmének veszélyére.
	A művelődési és közoktatási miniszter előterjesztésével összhangban  az az álláspontom, 
hogy az 1992. október 1-je előtt illetve 1992. után szerzett jogon nyugdíjba vonulók ellátását - a jelenlegi helyzettel ellentétben - egységesen kell kezelni és az állami támogatás összegét ennek megfelelően kell  megállapítani. A Társadalombiztosítási Önkormányzat ugyanis most már nem tudja befogadni a volt Alap tagok nyugdíjfolyósítását. Az alkotóművészek ugyanis  évtizedeken át ki voltak rekesztve az állami társadalombiztosítás rendszeréből. 
	Amikor a Kormány előterjesztés 4. számú mellékletét képező Alapító Okirat tervezet igen széles körben kiterjeszti a  közalapítvány kedvezményezettek körét, akkor ellentmondásba kerül az előbb említett hátrányos diszkriminációt tagadó álláspontjával.  Az állami közfeladatok közül az egyik legfontosabb, nevezetesen a nyugdíjsegélyek folyósítása a kedvezményezettek körének parttalan kibővítésével lehetetlenül. A jelenlegi 179/1995. /XII.29./ Korm. számú rendelet mellékletét képező Alapító Okirat úgy rendelkezik, hogy a kedvezményezettek az irodalommal, képző-, ipar-, ipari tervező művészettel, fotó művészettel és zenei  alkotó művészettel  foglalkozó,  a Magyar Köztársaság  Művészeti   Alapjával   1992.   október 1-jéig tagsági viszonyban álló tagjai valamint a Magyar Alkotóművészek Országos Egyesülete alapszabálya szerint belépő új tagokat tömörítő egyesület mindenkori tagjai. Az ő alkotómunkájuk és szociális biztonságuk anyagi feltételeit törekszik biztosítani állami közfeladatként a jelenlegi Alapítvány. A tervezetként előterjesztett Alapító Okirat ezzel szemben az irodalommal, képző-, ipar-, ipari tervező művészettel, fotó művészettel és zenei alkotó művészettel hivatásszerűen foglalkozó alkotó művészeket jelöl meg kedvezményezettekként. Nem jelöli meg a tagsági viszonyt, mint a támogatás, érdekérvényesítési lehetőség feltételét. 
	Megoldatlan lenne annak a kérdésnek az eldöntése, hogy ki a művész. Az,  aki magát annak tartja, vagy az akiről mások döntik el,  hogy művész. Ha el kell dönteni valakinek, hogy ki a művész, akkor ezt csak valamilyen testület teheti.  A testület szakmai, művészeti kritériumok alapján határozhat. A döntés pozitív  eredménye az, hogy a jelentkezőt felveszi a testület a tagjai sorába, elismeri alkotóművész mivoltát. Ennek értelmében a tagság köre tehát  bővíthető maradhat. Ezért nem fogadható el  az Alapító Okirat tervezet, amelyik semmilyen kritériumhoz nem köti a művész állami támogatását. 
	A Közalapítvány vagyonának hozama előbbiekben ismertetett okokból még a volt Alap tagok részére is nehezen nyújt fedezetet a nyugdíjsegélyek biztosítására. A kedvezményezettek  meghatározatlan módon történő kibővítése  tovább súlyosbítaná a jelenleg is bizonytalan helyzetet. Ezáltal a volt Alap tagok jövedelméből, munkája eredményéből keletkezett vagyon számukra elveszne, hiszen a hozam nem nyújtana elegendő fedezetet a folyamatos és várhatóan növekvő kiadásokra, de az sem kizárt, hogy  a vagyon egy részét már most  értékesíteni kellene. Ha az Alap vagyonából való részesedés a tagsági viszonyhoz nem  kötődik, hanem bárki, aki magát alkotó művésznek tartja, igényt tarthat a támogatásra,  ez a vagyont olyan rövid idő alatt  eliminálja, hogy nem jelent a művészek számára sem alkalmi, sem tartós segítséget. A tervezett Alapító  Okirat módosítás létbizonytalanságot eredményez a volt Alap tagok körében és egyértelműen sérti a megszerzett jogaikat, hiszen a nyugdíjsegélyek kifizetése a már megállapított nyugdíjak esetében is bizonytalanná válhat. 
	Az  előbbiekben részletezett vizsgálati megállapításokból az a következtetés vonható le, hogy a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány Alapító Okiratának jelenlegi módosítási tervezete és egy , ilyen tartalmú Alapító Okirat elfogadása egyértelműen sértené a Magyar Alkotóművészek Országos Egyesülete hatezer író-, muzsikus-, képző- és iparművész tagja és családtagja az Alkotmány 74/E § (1) bekezdésében megfogalmazott szociális biztonsághoz való jogát. 	 	Tekintettel arra, hogy az érintettek jövőbeni helyzetében alkotmányos visszásság közvetlen veszélye áll fenn, felkérem a Kormányt, hogy az előterjesztésnek az új Alapító Okirat elfogadására vonatkozó részét ne fogadja el.

Budapest, 1997. július 9.

Gönczöl Katalin