OBH 9809/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Horváth Judit

A vizsgálat megindítása

A Magyar Nemzet 1997. november 18-i számában " Megkurtított segélyforintok " címmel jelent meg egy cikk. Ebben a Népjóléti Minisztérium egyik főosztályvezetője arról nyilatkozott, hogy több önkormányzat megkárosítja azokat a munkanélkülieket, akik hozzáfordulnak munkanélküli jövedelempótló támogatásért, mert törvénysértő módon állapítják meg számukra a támogatás összegét.
Mivel a felvetett probléma összefüggésbe hozható az Alkotmány 70/E. §-ában rögzített szociális biztonsághoz való joggal, az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.
Tájékoztatást kértem a népjóléti minisztertől, valamint  valamennyi megyei közigazgatási hivatal vezetőjétől. A válasz - a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal  kivételével - határidőben megérkezett.

A megállapított tényállás

A cikk szerint a helytelen kiszámítási mód alapján akár több ezer forinttal is megkárosíthatja az önkormányzat a támogatásért hozzáfordulókat. A tévedés oka, hogy a munkanélküliek jövedelempótló támogatására való jogosultságot más módszerrel kell megállapítani, mint a segély összegét.
Előfordult olyan eset, hogy a családban egyszerre lett munkanélküli a férj és a feleség. Két gyermeket neveltek, a család teljes jövedelme csak a családi pótlék (akkor 8400 Ft), az egy főre eső jövedelme pedig 2100 Ft volt. A támogatásra azok jogosultak, akiknek a családjában az egy főre eső jövedelem nem haladja meg az  öregségi nyugdíjminimum 80 %-át (akkor 9200 Ft-ot). Ebben az esetben tehát mindkét szülő jogosult a támogatásra. A támogatás összegét úgy kellett volna megállapítani, hogy a kérelmező saját személyes jövedelmét kellett volna kiegészíteni 9200 Ft-ra. A példában szereplő családban egyik szülőnek sem volt saját jövedelme, ezért mindkettőjüknek járt volna a 9200 Ft. Az önkormányzat azonban a 9200 Ft-ból levonta az egy főre eső jövedelem összegét, így csak 7100 Ft-hoz jutottak hozzá. A Népjóléti Minisztérium főosztályvezetője azt tanácsolta azoknak, akik úgy érzik, hogy megkárosították őket, először az önkormányzatnál tegyenek panaszt, ha ott elutasítják, akkor a közigazgatási hivatalhoz forduljanak.

A vizsgálat megállapításai

Megállapítottam, hogy a cikkben megszólaló főosztályvezető helytelenül tájékoztatta az érintetteket a jogorvoslat módjáról. A Népjóléti Minisztérium munkatársa figyelmen  kívül hagyta, hogy a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. tv. 33. § (1) bekezdése értelmében a munkanélküliek jövedelempótló támogatásának megállapítása a képviselőtestület hatáskörébe tartozik, önkormányzati hatósági ügynek minősül. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. tv. 9. § (3) bekezdése alapján a képviselőtestület e hatáskörét a polgármesterre, bizottságra, részönkormányzat testületére ruházhatja át. A hatáskör átruházása esetén az I. fokú döntés ellen az ügyfél a képviselőtestülethez nyújthat be fellebbezést. A képviselőtestület határozata ellen fellebbezésnek helye nincs. A képviselőtestület határozata ellen az ügyfél jogszabálysértésre való hivatkozással a határozat közlésétől számított 30 napon belül a bírósághoz fordulhat. A fentiek alapján a képviselőtestület ilyen határozatainak felügyeleti jogkörben való elbírálására a közigazgatási hivatal hatáskörrel nem rendelkezik.
A megyei közigazgatási hivataloktól arról kértem tájékoztatást, hogy fordultak-e hozzájuk munkanélküli jövedelempótló támogatás kiszámításának módját és összegét kifogásoló panasszal. Az önkormányzati rendeletek törvényességi felülvizsgálata során tapasztaltak-e olyan jogszabályellenes helyi szabályozást, mely ezt a problémát okozhatta. Szerveztek-e olyan szakmai továbbképzéseket a köztisztviselőknek, amelynek témája kapcsolódik a felvetett problémához.
A beérkezett válaszok alapján megállapítottam, hogy elenyésző számban érkezett a közigazgatási hivatalokhoz ilyen jellegű panasz. Ezekben az esetekben a közigazgatási hivatalok, mivel ezekre az ügyekre a törvényességi ellenőrzési jogkörük nem terjedt ki, érdemi vizsgálat nélkül az ügyfeleket megfelelő kioktatással látták el arról, hogy milyen jogorvoslati lehetőséggel élhetnek. Előfordult olyan eset, hogy a közigazgatási hivatal ilyen bejelentés esetén ügyészségi vizsgálatot kért. Az ügyészség megállapította, hogy a képviselőtestület valóban törvénysértő gyakorlatot folytatott, ezért felszólalással élt. A képviselőtestület a felszólalásban leírtakkal egyetértett és módosította a határozatokat.
Egy esetben előfordult, hogy a hivatal tudomást szerzett arról, hogy a jegyző nem megfelelően értelmezi a szociális törvény idevonatkozó paragrafusait, és rosszul számolta ki a munkanélküli jövedelempótló támogatás összegét. A hivatal jelezte a jogszabálysértést, melynek eredményeként a képviselőtestület a következő ülésén a támogatás törvény szerinti összegét visszamenőleges hatállyal megállapította.
Az önkormányzati rendeletek felülvizsgálata során általában nem tapasztaltak olyan törvénysértő szabályozást, amely a támogatás kiszámításában problémát okozhatott volna. Amennyiben a rendelet mégis törvény ellenes szabályozást tartalmazott, ott a törvényességi észrevételre a képviselőtestület minden esetben módosította rendeletét. Ilyen törvényellenes szabályozásra volt példa egy községben, melyben kizárták a támogatásból azokat a személyeket, akik három év állandó lakhellyel vagy tartózkodási hellyel nem rendelkeztek a községben.
Valamennyi közigazgatási hivatal rendszeresen tart jegyzői, illetve ügyintézői értekezleteket, ahol mindig kitérnek az aktuális problémákra, jogszabály módosításokra. Így történt ez a szociális törvény kapcsán is. Ezekre a konzultációkra több közigazgatási hivatal is meghívta a Népjóléti Minisztérium képviselőit.
A Népjóléti Minisztérium álláspontja szerint a munkanélküliek jövedelempótló támogatásának megállapításával kapcsolatban szórványosan ugyan előfordulnak  jogszabálysértések, de ez nem országos jelenség. A minisztérium szerint a szociális törvény rendelkezései egyértelmű eligazítást nyújtanak arra vonatkozóan, hogyan kell elbírálni a munkanélküliek jövedelempótló támogatására való jogosultságot és az milyen összegben illeti meg az igénylőt. Az önkormányzatok számára a minisztérium munkatársai rendszeresen tartanak konzultációkat. A Lakossági Kapcsolatok Főosztálya a munkanélküliek jövedelempótló támogatása megállapításának problémáiról egyrészt a panaszos levelek, másrészt a közvetlen ügyfélszolgálati tapasztalatok, telefonon történő megkeresések alapján értesült. Az ügyfelek tájékoztatásán túl a főosztály  felvette a kapcsolatot az önkormányzatokkal és közös jogszabály értelmezéssel segítette a törvényi rendelkezéseknek megfelelő joggyakorlatot. Tapasztalataik szerint - egy esetet kivéve - az önkormányzatok a minisztérium segítségét elfogadták és a hibákat kijavították. 
A jogsértő gyakorlatot folytató önkormányzat esetében a minisztérium törvényességi vizsgálatot kezdeményezett a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatalnál. A vizsgálat megállapította, hogy a polgármester - átruházott hatáskörben eljárva - minden olyan jövedelempótló támogatás ügyében, amelyben a család összjövedelmének számításakor a családi pótlékot is figyelembe kellett venni és a családi pótlék jogosultja, illetve a támogatást kérő személye megegyezett, a családi pótlékot a kérelmező jövedelmeként vette figyelembe és azt egészítette ki részösszegű támogatással. A közigazgatási hivatal felhívására a képviselőtestület utasította a polgármestert arra, hogy a jövedelempótló támogatás iránti kérelmek elbírálása során a szociális törvényben foglaltak szerint járjon el. 
A kapott tájékoztatások alapján megállapítottam, hogy munkanélküliek jövedelempótló támogatásának kiszámítása esetében, ha elvétve elő is fordult törvénysértő gyakorlat azt a megyei közigazgatási hivatalok, valamint a Népjóléti Minisztérium közbenjárására mindig  orvosolták az önkormányzatok.
A fentiek alapján a szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben olyan mértékű visszásságok nem fordultak elő, melyek az ügyben további eljárásomat indokolnák.
Arra tekintettel azonban, hogy a munkanélküliek jövedelempótló támogatásának esetleges helytelen kiszámítása a családok anyagi biztonságát veszélyeztetheti, ésezért a jelentésemet  - további felhasználásra - tájékoztatásul megküldöm az Állami Számvevőszék elnökének.

Budapest, 1999. június 9.

Gönczöl Katalin