OBH 9774/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

	1997. november 15.-én a Népszabadságban, majd 1997. november 17.-én a Nógrád Megyei Hírlapban " Didergő családok Mátranovákon " címmel újságcikkek jelentek meg. Az újsághír szerint a  Ganz Rt. 96 családnál szüntette meg a hő -és melegvíz  szolgáltatást.
	A riportban közöltek tartalmára figyelemmel vizsgálatot rendeltem el, a jogbiztonság és a tulajdonjog alkotmányos elvével összefüggésben.

A vizsgálat során megállapított tényállás

	Megkeresésemre a község polgármestere tájékoztatott arról, hogy a Véndiófa úton az 1980-as évek elején OTP lakások épültek, tömbönként 24 lakással. A lakások fűtését egy mobil kazán biztosította, amelyet a 2-es számú ház mellé telepítettek, melynek működését egy idő után megszüntették. A lakások fűtését ezután a Ganz Rt. biztosította. A lakók  nem kötöttek szerződést  a  gyárral a fűtés és melegvíz szolgáltatásra. Az utóbbi években 20-30 család anyagi okok miatt nem tudta megfizetni a hő-és melegvíz szolgáltatás díját. Látva a többi lakó, hogy továbbra sem szünteti meg a hőszolgáltatást a Ganz Rt, megtagadta a díj megfizetését. Az állampolgárok  többségénél tehát nem szociális okokra vezethető vissza a tartozás keletkezése.
	Az önkormányzat felvállalta, hogy a szociálisan rászorulók helyett a fűtési díjat megfizeti. Három lakótömbből azonban semmilyen visszajelzést nem kaptak, a negyedik lakótömbből is csak  1 fő kérelmezte az önkormányzat segítségét.
	A Ganz Rt.  saját dolgozói számára kamatmentes kölcsönt nyújtott. 60 család egyedi fűtést épített ki. Több család kedvezményes kamatozású korszerűsítési hitelt vett fel egy lakótársuk segítségével, melyet a többieknek is felajánlottak. E segítséget sem vették igénybe. Az önkormányzat felkínálta a lakáskassza - lakáselőtakarékossági konstrukció lehetőségeit, melyre ugyancsak nem jelentkezett senki.

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény
a Polgári Törvénykönyvről

201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár.
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást – így különösen gázt, villamos energiát és vizet – nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.

129/1991. (X. 15.) Korm. rendelet
a lakóépületek és vegyes célra használt épületek távhőellátásáról

9. § (1) A távhőellátás keretében nyújtott fűtési, illetőleg használati melegvíz szolgáltatásért a fogyasztó az ármegállapító rendelkezésekben megállapított díjat köteles a távhőszolgáltatónak megfizetni.
(2) Ha a fogyasztó a díjfizetési kötelezettségének nem tesz eleget, a távhőszolgáltató a szolgáltatást a díjhátralék kiegyenlítéséig szüneteltetheti.
(3) Fűtési szolgáltatás szüneteltetésére akkor kerülhet sor, ha műszakilag megvalósítható, nem ütközik hatályos építési vagy műszaki előírásba, nem okoz épületfizikai-szerkezeti károsodást és a szomszédos helyiségek fűtését hátrányosan nem befolyásolja.

 9/1992. (I. 30.) AB határozat

3. A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.

17/1992. (III. 30.) AB határozat

Az Alkotmány és az alkotmányos jogrendszer megfelelő védelemben részesíti az Alkotmányban meg nem jelenő, egyéb nevesített jogokat is. A vagyoni jogok alkotmányos védelme az Alkotmánynak a tulajdonjogot oltalmazó rendelkezéseiből [Alkotmány 9. § (1) bekezdés, 13. § (1) bekezdés] következik.

Érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.

A vizsgálat megállapításai

	A település polgármesterének  válaszából megállapítható, hogy a cikkben  nevesített lakótelepen élők, nem anyagi okok miatt mulasztották el a közüzemi szolgáltatás díjának megfizetését. A távhő-és melegvíz szolgáltatás - közüzemi szolgáltatás - nem ingyenes, a szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár, melyet évek óta egyetlen lakó sem teljesített.  A Ganz Rt. előzetes felszólításai ellenére sem fizették meg tartozásukat a fogyasztók, így jogszerűen szüntették meg a hő- és melegvíz szolgáltatást.
	A fogyasztók ráutaló magatartása létrehozta a közüzemi szerződést,  ugyanis a gyár által biztosított hő- és melegvíz szolgáltatást az állampolgárok igénybe vették. A Ganz Rt.  jogosan követelte a 4 millió forint kintlévőségének megfizetés   ( melynek megtérítését már korábban is kérték ).
	Az önkormányzat minden segítséget meg kívánt adni a szociálisan rászorulóknak, hogy tartozásukat kiegyenlítsék.  Felhívásukra azonban csak 1 fő jelentkezett a segélyért. Az önkormányzat  más módon is segíteni próbált az állampolgároknak  ( a fűtést  olcsóbb és korszerűbb eszközökkel  tudják megoldani ), azonban  e kezdeményezését sem vették igénybe az családok. 
	A település polgármestere helyesen állapította meg válaszában, hogy akik nem fogadják el a segítséget azokon nem lehet segíteni. Az önkormányzat vezetője mindent megtett annak érdekében,  hogy a lakók tartozását csökkentse, azonban a felajánlott segítségüket az állampolgárok nem fogadták el.
	A polgármester válaszában arra is kitért, hogy a cikkekben szereplő állampolgárok többsége kizárólag az ingyenes távhőszolgáltatást tartja elfogadhatónak.
	Mindezekből kitűnik, hogy a Népszabadságban és a Nógrád Megyei Hírlapban az újságírók nem a teljes valóságot közölték. Nem tisztázták a felgyülemlett tartozás okát, mely nem az ott élők anyagi körülményeire vezethető vissza. A Magyar Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 201. § (1) bekezdése szerint : A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár.
	A szolgáltató szerződésszerűen teljesített, azonban a fogyasztók a szolgáltatás  ellenértékét nem fizették meg. A Ganz Rt., figyelemmel a Magyar Polgári Törvénykönyv 201. § (1) bekezdésére, az állampolgárok szerződésszegő magatartása miatt korlátozta szolgáltatását.
	Vizsgálatom során alkotmányos visszásságot nem észleltem.

Budapest, 1998. június 19.

Gönczöl Katalin