OBH 9646/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert testvére, H. L. 1995 augusztusában vízbe fulladt és a rendkívüli halál ügyében folytatott rendőrségi eljárás a panaszos véleménye szerint nem volt alapos.  A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
23/1994. (X. 26.) BM rendelet az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről
1. § (1) E rendelet szabályai szerint kell eljárni a Magyarországon eltűnt személy felkutatására, a Magyarországon bekövetkezett rendkívüli haláleset kivizsgálására, és a Magyarországon fellelt ismeretlen holttest azonosítására irányuló eljárásban.
2. § (1) Az eltűnt személy felkutatásáról, valamint a rendkívüli haláleset kivizsgálásáról bejelentésre vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik.
(2) A rendőrség eljárására - az e rendeletben, illetőleg az elintézési határidő tekintetében a Kormány rendeletében meghatározott eltérésekkel - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályait kell alkalmazni.
4. § (1) E rendelet alkalmazásában rendkívüli az olyan halál, amelynek természetes módon való bekövetkezését a körülmények kétségessé teszik, különösen, ha
a) bekövetkezésének körülményei egyértelműen nem zárják ki, hogy a halált bűncselekmény okozta;
b) baleset okozta vagy ennek gyanúja merül fel, és a halál bekövetkezésével összefüggésben a felelősség vizsgálata szükséges;
5. § (1) Az eltűnt személy felkutatása és a rendkívüli haláleset kivizsgálása - a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivételekkel - a rendőrkapitányság hatáskörébe tartozik.
11. § A rendkívüli haláleset kivizsgálása során az eljárási cselekményeket - így különösen a szemlét és a hatósági boncolást - úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználhatók legyenek.   

Megállapított tényállás:
	A panaszos testvére - H. L. - 1995. július 30-án a délutáni órákat unokaöccsével és barátjával a Bodrog partján töltötte. Mindhárman szeszesitalt fogyasztottak. A késő esti órákban H. L. eltávozott a társaitól, akik az éjszaka folyamán a keresésére indultak, de csak a cipőjét és a sapkáját találták meg. Másnap, 1995. augusztus 1-én H. L. élettársa bejelentést tett a Sárospataki Rendőrkapitányságon eltűnés miatt. A kapitányság 7/20-95. ált. számon elrendelt államigazgatási eljárás keretében még aznap kihallgatta az egyik tanút és az eltűnt személy országos kőrözését rendelték el. 1995. augusztus 5-én a Bodrog folyóban megtalálták H. L. holttestét. A halottszemle és a végrehajtott hatósági boncolás a holttesten külsérelmi nyomot nem talált, a halál az orvosi vélemény szerint vízbefulladás következtében történhetett. Az elvégzett diatóma vizsgálat a vízbefulladást igazolta. Az államigazgatási eljárást 1995. szeptember 13-án fejezte be a rendőrség. Az eljárás során bűncselekmény gyanúját nem állapították meg. A határozatot megküldték az elhunyt élettársának és tájékoztatták arról, hogy az eljárás iratait megtekintheti. A kézbesítés 1995. szeptember 18-án megtörtént. A panaszossal 1995. október 25-én ismertették az iratokat.
	A panaszos 1995. október 27-én bejelentést tett a Borsod Megyei Rendőrfőkapitányság Bűnügyi Osztályán és kérte a vizsgálat ujbóli lefolytatását. Állítása szerint nem tudta elfogadni az államigazgatási eljárás eredményét, mert a véletlen vízbefulladás tényét valószínűtlennek tartotta. A Bűnügyi Osztály vezetője 1995. november 30-án arról értesítette a panaszost, hogy bejelentése alapján elrendelte a haláleset ügyében folytatott eljárás vizsgálatát. Megállapította, hogy a rendelkezésre álló adatok alapján a bűncselekmény kizárható. A panaszos 1996. február 1-én ismételten a Bűnügyi Osztály vezetőjéhez fordult. Levelében új, eddig nem ismert körülményt nem tárt fel, csak korábbi gyanúját ismételte meg. A Bűnügyi Osztály vezetője 1996. február 20-án kelt válaszában közölte, hogy az üggyel nem tudnak tovább foglalkozni. 
	A panaszos 1997. április 28-án a Sátoraljaújhelyi Városi Ügyészséghez írott levelében, elhalt testvére családi körülményeire utalva, ismét a bűncselekmény valószínűségére hivatkozott. Az ügyészség álláspontja szerint a beadvány feljelentésnek minősült. Tekintettel azonban arra, hogy a rendelkezésre álló adatok szerint bűncselekmény elkövetését ők sem tartották megállapíthatónak, az ügyben nyomozást megtagadó határozat meghozatalát látták indokoltnak. 1997. május 27-én a Borsod Megyei Rendőrfőkapitányság 113/1997. bü. számon bűncselekmény alapos gyanújának hiányában a nyomozást megtagadta. A megtagadó határozat elleni panaszt a Borsod Megyei Főügyészség 1997. június 4-én kelt B.2138/1997/2/I. számú határozatával elutasította.  
 
A vizsgálat megállapításai:
	Az eljáró rendőr-főkapitányságtól beszerzett iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A panaszos által sérelmezett ügyben a hatóságok a hatályos eljárási szabályok szerint jártak el. Az eltűnés bejelentését követően haladéktalanul megtették a legszükségesebb intézkedéseket. Az eltűnt személy néhány nap múlva történt megtalálása után a hatósági boncolás és a diatóma vizsgálat egyértelművé tette, hogy H. L. az eltűnés éjszakáján a Bodrog folyóba fulladt. Az orvosszakértő a holttesten nem talált olyan külsérelmi nyomot, amely a halált megelőző idegenkezűségre, bűncselekményre utalt volna. 
	A panaszos beadványaiban arra hivatkozott, hogy elhalt öccse rendezetlen családi körülményeit - mint esetleges bűncselekményt kiváltó okot - az eljárás során nem vették figyelembe. Véleménye szerint nem zárták ki a bántalmazás lehetőségét sem, amely történhetett a halált megelőző estén az öccse társaságában lévő barátja és unokaöccse részéről is, figyelemmel arra, hogy mindhárman ittasak voltak és össze is szólalkoztak ezidő alatt. A kihallgatások során az eljáró hatóság valóban nem tudta tisztázni minden részletre kiterjedően a történteket, de az egybehangzó, illetve egymást kiegészítő vallomások - egybevetve az orvosi szakvéleménnyel - alkalmasak voltak a bűncselekmény gyanújának kizárására. Az államigazgatási eljárás lezárása, illetve a nyomozás megtagadása nem zárja ki, hogy az üggyel kapcsolatos érdemi, új információ ismertté válása esetén a rendőrség új eljárást rendeljen el. A rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény alapján a rendőrség az ismeretlen holttestek és a rendkívüli halálesetek jellemzőit a holttest azonosításáig, illetve a holttest megtalálásától vagy a haláleset bekövetkezésétől számított 20 évig nyilvántartja.   
	   A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5.§ (1) bekezdése a nyomozóhatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Ennek megfelelően az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. Olyan adat nem merült fel vizsgálatom során, amely arra utalt volna, hogy a hatóság átlépte a mérlegelési jogkör alkotmányos korlátait és nem állapítottam meg mulasztást vagy törvénysértő intézkedést sem.	
	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a további vizsgálatot megszüntetem.  	

Budapest, 1999. március 30.

Dr. Polt Péter