OBH 9504/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1997. július 29-én rendőrök családi házukba jogtalanul behatoltak, a ház bejárati ajtaját összetörték. Férjét tettleg bántalmazták, megbilincselték, előállították, őrizetbe vették, majd előzetes letartóztatását rendelték el.

Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogbiztonsághoz, az 54. §. (1) bek. emberi méltósághoz és az 55. §. (1) bek. a szabadsághoz való jog való jog sérelmének gyanúja miatt indult vizsgálat.

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

A Szerencsi Rendőrkapitányság ügyeletére 1997. július 29-én 20 óra 40 perckor S. L-né tiszaluci lakos távbeszélőn bejelentette, hogy M. F. tiszaluci lakos családi házukban elbarikádozta magát, feleségét a házban tartja, bántalmazza, megöléssel fenyegeti, illetve a házat gázzal fel akarja robbantani. Felesége nem tud elmenekülni, őt túszul ejtette. Rendőri segítséget kért. 

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdésére figyelemmel tájékoztatást kértünk a Szerencsi Rendőrkapitányság vezetőjétől.

A felvilágosítás szerint az ügyeletre érkezett bejelentést a Taktaharkányi Rendőrőrs beosztottai ellenőrizték. A helyszínen felszólították M. F-et, hogy a rendőröket engedje be a lakásba. M. F. fenyegetődzött. Kijelentette, hogy a bejárati ajtó kilincsébe áramot vezetett, továbbá, hogy a lakást felrobbantja. A rendőrök előtt ismert M. F. agresszív magatartása miatt tartani lehetett attól, hogy feleségét súlyosan bántalmazza. 

A helyszíni adatok alapján a rendőrök értesítették B. L. r. alezredest, aki a helyszínen megjelent, és az intézkedés irányítását átvette. Megállapította, hogy M. F-né a lakásban tartózkodik. Időközben a helyszínre érkezett M. F. és M. F-né közös gyermeke, fiúk, M. Z., aki az intézkedő rendőrökkel közölte, hogy édesanyja valószínű a padláson bújt el. M. F-né időközben a padlásról jelt adott, aminek alapján a rendőrök onnan lehozták, biztonságba helyezték, intézkedtek orvosi ellátásáról. 

M. F-el a tárgyalás eredményre nem vezetett, tovább fenyegetődzött, hogy a lakást felrobbantja. A jelenlévő parancsnok utasítására a rendőrök a ház hátsó bejárati ajtaját betörték, M. F-et testi kényszer alkalmazásával elfogták és előállították. Az intézkedés megkezdése előtt a tiszaluci körzeti orvost értesítették, aki a szükségesnek vélt orvosi ellátást biztosította.

939/1997. Bü. számon a nyomozást közveszély okozás bűntette kísérlete alapos gyanúja miatt elrendelték. M. F. őrizetben, majd 1997. november 7. napjáig előzetes letartóztatásban volt. Ekkor a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyeri Bíróság 1.Bfk.579/1997. számú végzésével az előzetes letartóztatást megszüntette. 

1997. november 24-én a rendőrség a nyomozást vádemelési javaslattal befejezte. 

A Szerencsi Városi Ügyészség B.434/1997. szám alatt a vádiratot a Szerencsi Városi Bíróságon benyújtotta. Vádolja M. F-et a Btk. 259. §. (1) bekezdés I. tételébe ütköző és az (1) bekezdés szerint minősülő és büntetendő közveszély okozás bűntettének kísérletével, halmazatban a Btk. 170. §. (1) bekezdésbe ütköző könnyű testi sértés vétségével. Az eljárás a Szerencsi Városi Bíróság előtt folyamatban van.

M. F. ellen a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Ügyészség Nyomozó Hivatala hivatalos személy ellen elkövetett erőszak bűntette miatt Ny.213/1997. szám alatt folytatott nyomozást. A nyomozást befejezték. A keletkezett iratokat vádemelési javaslattal a Szerencsi Városi Ügyészségnek megküldték.

A vizsgálat megállapításai

A Szerencsi Rendőrkapitányság eljárása során törvényt nem sértett, mulasztást nem követett el. 

A közveszély okozás alapos gyanúja alapján a rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 13. §. (1) bekezdése szerint a rendőrség  jogkörében eljárva köteles intézkedni, ha olyan körülményt hoznak tudomására, amely rendőri intézkedést igényel.  Továbbá a 17. §. (1) bekezdése szerint a személyes szabadságot, a magánlakás sérthetetlenségéhez fűződő jogokat a törvényben foglaltak szerint korlátozhatja.

A benyújtott vádirat szerint M. F. feleségét bántalmazta, faliórával fejbevágta, ököllel ütlegelte, haját húzta. A bántalmazás következtében M. F-né a padlásra menekült, ahonnan a rendőrök mentették ki. 

Összességében: a Magyar Köztársaság Alkotmánya 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság, továbbá az emberi méltóság ésd a személyi szabvadság követelményei nem sérültek. A rendőrség a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el, mulasztást a vizsgálat nem tárt fel.

M. F-né panaszos - külön lapon - feltett kérdései megválaszolása a fent írtakon túl nem az állampolgári jogok hatásköre. A vádirat benyújtását követően a bíróság illetékes a bizonyítékok mérlegelésére, annak megállapítására, hogy M. F. vádlott követett-e el bűncselekményt.

Az országgyűlési biztos  hatáskörét az 1993. évi LIX. törvény 29. §.(1) bekezdés f./ pontja a bíróság előtt folyamatban lévő eljárásban kizárja. 

Megállapítható, hogy a nyomozóhatóság eljárása során törvényt nem sértett, mulasztást nem követett el, ezért további intézkedés megtétele nem indokolt. 

Budapest, 1998.

Dr. Polt Péter