OBH 9285/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése 
Előadó: dr. Horváth Judit
A vizsgálat megindítása

A panaszos azt sérelmezte, hogy - beiskolázási segélyen kívül - nem kap szociális támogatást Gyöngyösmellék Község Önkormányzatától.
Mivel a panasz összefüggésbe hozható az Alkotmány 70/E. §-ban foglalt szociális biztonsághoz való joggal, az ügyben vizsgálatot indítottam. Tájékoztatást kértem Gyöngyösmellék polgármesterétől, aki megkeresésemre határidőben válaszolt.

A megállapított tényállás

A panaszos súlyos mozgáskorlátozott, szociális járadékban részesül. Férje rokkantnyugdíjas, gyermekük ipari tanuló. Az anya 1997. február 4-én átmeneti segély iránti kérelmet nyújtott be a polgármesteri hivatalnál. A kérelmet a képviselőtestület 1997. áprilisában elutasította. Az elutasítás ellen a panaszos a pécsi Városi Bírósághoz fordult. Az ügyben 1998. január 16-án született ítélet, panaszos keresetét elutasította.
Az anya gyermeke részére rendszeres nevelési segély megállapítását is kérte, de ezt a kérelmét 1997. április 22-én szintén elutasította a képviselőtestület. Az indokolás szerint a családnak ugyan valóban alacsony a jövedelme, de a gyermek 1997-ben részesült beiskolázási segélyben (4.000-Ft), bérlettérítésben (100%), tankönyvtérítésben, valamint napközi otthoni térítési díj támogatásban. A határozat az 51/1986. (XI.26.) MT. számú rendeleten alapult.
A panaszos 10.500-Ft közlekedési támogatást kapott 1997-ben és 1998-ban is. Gyermeke 1997. november 1-től rendszeres gyermekvédelmi támogatásban részesül, melynek havi összege 2.740-Ft. Ezenkívül 1997. november 6-tól - tekintettel  vesebetegségére - közgyógyellátást is megállapítottak részére.

A vizsgálat megállapításai

Az átmeneti segély elutasítása miatti panaszt - mivel azt már a bíróság elbírálta - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. § (1), valamint a 29. § (1) bekezdése alapján, hatáskör hiányában nem vizsgálhatom. 
A rendszeres nevelési segélyt az 51/1986. (XI. 26.) MT. számú rendelet 2. § (2) bekezdése, valamint 3. § --a szabályozta. Ezen paragrafusokat a 10/1994. (I. 30.) Korm. rendelet hatályon kívül helyezte. Ez azonban nem jelentette azt, hogy a rendszeres nevelési segély megszüntetésre került volna. A népjóléti miniszter 8008/1994. tájékoztatójában értelmezte a rendszeres nevelési segély megállapításának egyes kérdéseit. Eszerint a segély megállapítására a Hatásköri törvény rendelkezései, valamint az önkormányzatoknak a tárgykört szabályozó rendeletei alapján van lehetőség. A népjóléti miniszter javasolta, hogy az önkormányzati rendeletek megalkotásakor, illetve az egyedi ügyek elbírálása során rendszeres nevelési segélyben továbbra is azok a gyermeket nevelő családok részesüljenek, akik saját jövedelmük figyelembe vételével e támogatási forma nélkül gyermekük folyamatosan megfelelő színvonalú gondozásáról, neveléséről, iskoláztatásáról nem tudnak gondoskodni.
Megállapítottam, hogy Gyöngyösmellék képviselőtestülete a kérelem elbírálásakor még nem alkotta meg  a rendszeres nevelési segély megállapításának feltételeit szabályozó helyi rendeletét. A rendszeres nevelési segély elutasítását tartalmazó határozat indokolásban, ezért olyan jogszabályra hivatkozott, melynek az ügyre vonatkozó paragrafusait már hatályon kívül helyezték.
Ennek ellenére a határozat további indokolása helytálló, és megfelel a népjóléti miniszter tájékoztatójában megjelölt elveknek. Az önkormányzat minden lehetséges támogatást megadott a gyermeknek, hogy tanulmányait megfelelő színvonalon végezhesse. Így beiskolázási segélyben, tankönyvtérítésben, bérlettérítésben, valamint napközi otthoni térítési díj támogatásban részesítette a kiskorút. Azzal, hogy a rendszeres nevelési segély iránti kérelmet elutasította, nem veszélyeztette a gyermek iskoláztatását, gondozását, hiszen ezt a korábban már megadott más támogatási  formákkal  biztosította.
A vizsgálatom arra irányult, hogy az önkormányzat a szükséges és lehetséges támogatást megadta-e a családnak. Megállapítottam, hogy ennek a kötelezettségének az önkormányzat eleget tett.
A fenti indokok alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat eljárása nem okozott alkotmányos visszásságot a panaszos és családjának szociális biztonsághoz való jogával összefüggésben, ezért az ügyben további intézkedésre nincs lehetőségem.

Budapest, 1998. december 9.

Gönczöl Katalin