OBH 9209/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
Áné és társai  hivatalomhoz benyújtott panaszukban az M7-es autópálya Zamárdi-Szántódi rév összekötő út építési engedélyét kifogásoló - általuk közérdekű bejelentésnek tartott - beadványuk után fizetendő díj megállapítását sérelmezték.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § /1/ bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el, mert az Alkotmány 2. § /1/ bekezdésében rögzített, a jogállamiságból fakadó jogbiztonság jogelve sérülésének lehetősége merült fel.

Eljárásom során tájékoztatást kértem  a Somogy Megyei Közlekedési Felügyelettől.

A megállapított tényállás:
A Somogy Megyei Közlekedési Felügyelet a 4057-2/1996. sz. határozatával engedélyezte az M7 autópálya 110,7-133,2 km szelvények közötti szakasza által érintett országos közutak és ahhoz csatlakozó önkormányzati utak, továbbá a közforgalom számára megnyitott magánutak építését. 
Az engedély többek között Zamárdi - Szántódi rév csomópont közötti útra is vonatkozik.

A határozat ellen Áné  és társai bejelentéssel éltek, melyben előadták, hogy az összekötő út építésére álláspontjuk szerint nincs szükség. Erre vonatkozó észrevételükre nem kaptak érdemi választ.
A Közlekedési Főfelügyelet a beadványt fellebbezésként elbírálva, azt a 376/2/1996. sz. határozatával elutasította.  Egyidejűleg felhívta kérelmezők figyelmét, hogy a fellebbezési díjat meg kell fizetni, mert arra nem az illetékekről szóló jogszabály vonatkozik, így az illetékmentességet szabályozó előírások sem alkalmazhatóak.

A vizsgálat megállapításai:

Bár panaszosok az M7-es autópálya Szántódi rév összekötő út építési engedélyét kifogásoló beadványukat közérdekű bejelentésnek tekintik, az tartalma szerint a Somogy Megyei Közlekedési Felügyelet egyedi hatósági ügyben kiadott 4057-2/1996. sz. határozata rendelkezéseit sérelmezte, így azt az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény 62. §-a alapján a másodfokú hatóságnak érdemben kellett -  fellebbezési eljárásban - elbírálnia.
A hivatkozott törvény 16. § /3/ bekezdése értelmében a  "kérelmet  tartalma szerint kell elbírálni." A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik meg tartalmával. Panaszosok beadványa pedig nem vitatottan az építési engedélyt megadó határozat előírásait sérelmezték.

Az útügyi hatósági eljárások díjairól szóló 32/1993 (XII. 26.) KHVM rendelet 1. § /4/ bekezdése értelmében a fellebbezés díja a hatósági eljárás díjának 30 %-a, amelyet a fellebbezés benyújtásával egyidejűleg kell a másodfokú hatóság számlájára befizetni.
A bekért tájékoztatás szerint a kérelmezők terhére megállapított díjat kizárólag a Zamárdi-Szántódi rév összekötő út hossza után határozta meg az útügyi hatóság, melynek meg nem fizetése miatt leletezéssel még nem élt.

Zamárdi Önkormányzata (korábbi döntését megváltoztatva) kezdeményezte az engedélyezett út építésének elhagyását és a Szántódi-rév más útvonalon történő megközelítésének kiépítését.
Az engedélyes Autópálya Közhasznú Társaság a javaslat alapján három változatot tartalmazó tanulmány-tervezetet készített, melyet  döntésre felterjesztett a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztériumba.
Az, hogy esetlegesen új nyomvonal megállapításra kerül, nem érinti a már elfogadott nyomvonalat, s így az annak alapján kiadott építési engedélyt sem. A panaszban említett célszerűség vizsgálata nem tartozik a közlekedési (engedélyező) hatóság hatáskörébe. A hatóságnak azt kell elbírálnia, hogy a kérelem és mellékletei megfelelnek-e a jogszabályban előírtaknak. Ha igen, nem tagadhatja meg az engedély kiadását.

Tájékoztatom panaszosokat, hogy a már hivatkozott 32/1993 (XII. 26.) KHVM rendelet alkotmányellenességének utólagos vizsgálata az Alkotmánybíróság előtt folyamatban van. Ez a tény az országgyűlési biztosokról szóló 1993. évi LIX tv 16. §-a és 29. §-a alapján kizárja további eljárásomat, ezért az ügyet érdemi vizsgálat és ajánlás kibocsátása nélkül elutasítom.

Budapest, 1998.

Dr. Polt Péter