OBH 8704/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos S. F-né fia, S. R. 1994. március 17-én bekövetkezett halála és amiatt fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, hogy 20 éve bejárnak a lakásába, értékeit ellopják, megrongálják. A rendőrség fia halála és a lopások kivizsgálása ügyében nem tett semmit, a gyilkosok, a tolvajok most is szabadlábon vannak.

Panasza szerint a Tatabányai Rendőrkapitányságon fiát agyonverték a rendőrök, de senkit nem vontak felelősségre.

Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog és az 59. §. (1) bekezdésben deklarált magánlakás sérthetetlenségéhez való jog sérelmének gyanúja miatt indult a vizsgálat.

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

S. R. sérelmére elkövetett súlyos testi sértés bűntette elkövetése alapos gyanúja miatt ismeretlen elkövető ellen 1994. január 29-én 366/11994. Bü. szám alatt a Tatabányai Rendőrkapitányság hivatalból rendelt el nyomozást. 

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdésére figyelemmel felvilágosítást kértünk a Tatabányai Városi Rendőrkapitányság vezetőjétől. 

A nyomozás elrendelését követően az ismeretlen elkövetőt felderítették, gyanúsítottként kihallgatták, tanúkat kutattak fel, igazságügyi orvosszakértőt rendeltek ki. A szakértő megállapította, hogy a sérülés 8 napon túli, maradandó károsodást, súlyos egészségromlást nem okozott. 

Gyanúsított elismerte, hogy S. R.-t vitatkozás közben ellökte, akit mentő szállított el a helyszínről. 

S. R.-t kihallgatni nem tudták, mert az eljárás folyamán 1994. március 17-én természetes betegség (szívbántalom) következtében meghalt. Emiatt rendőrkapitányság S. R.-t nem hallgatta meg, nem idézte, intézkedést vele szemben nem foganatosított. 

A Tatabányai Rendőrkapitányság a 366/1994. Bü. számú ügyben a nyomozást befejezte. Az ügyet vádjavaslattal küldte meg az ügyészségnek. A Tatabányai Városi Ügyészség B.570/1994. szám alatt vádiratot nyújtott be a Tatabányai Városi Bíróságon. 

Panaszos feljelentést tett ismeretlen tatabányai rendőrök ellen a Budapesti Ügyészségi Nyomozó Hivatal Tatabányai Kirendeltségén, mert azok fiát, S. R.-t 1994. március 17-én a Tatabányai Rendőrkapitányságon kihallgatás közben tettleg bántalmazták.

A Nyomozó Hivatal Nyom.I/5-168/1994. szám alatt a nyomozást elrendelte. Az ügyben 1995. február 3-án határozatával bűncselekmény hiányában a nyomozást megszüntette. 

S. F.-né a határozat ellen panasszal élt. Panaszát elsőfokon a Tatabányai Városi Ügyészség B.259/1995. számú határozatával, az ismételt panaszt másodfokon a Komárom-Esztergom Megyei Főügyészség 1995. június 2-án keltezett határozatával mint alaptalant elutasította. S. F.-né a határozatban megnyugodott, fellebbezést nem terjesztett elő. 

S. F.-né a lakásába történő behatolás vagy más bűncselekmény elkövetése miatt 1994. január 20-án tett feljelentést. Feljelentésében 1979. és 1994. közötti időben a lakásába történt jogtalan behatolás, lopás miatt tett feljelentést. 

A rendőrség a feljelentés kiegészítését követően a Be. 127. §. (1) bekezdés a./ pont alapján - mivel a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzott - a nyomozás teljesítését megtagadta. S. F.-né a határozatban megnyugodott, panaszt nem terjesztett elő. 

A nyilvántartási adatok szerint más feljelentést, bejelentést a fenti időpontok előtt, és azóta sem tett. 

S. F.-né panaszában említett Mészáros Miklós nevezetű rendőr, aki panaszost szerelmével üldözi, sem a Tatabányai Rendőrkapitányságon, sem Komárom-Esztergom Megye más rendőrkapitányságán nem teljesít szolgálatot. 

A vizsgálat megállapításai

A Tatabányai Városi Rendőrkapitányság a 366/1994. számú bűnügyben az eljárás során az elvárható nyomozati feladatokat végrehajtotta, törvénysértést, mulasztást nem követett el.

S. R.-t 1994. január 1. és március 17. között nem hallgatták meg, nem állították elő, a rendőrök a lefolytatott ügyészségi nyomozás szerint sérelmére bűncselekményt nem követtek el.

Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményei nem sérültek. Az Alkotmány 59. §. (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jogot biztosították. Alkotmányos visszásság e tekintetben nem keletkezett. 

S. F.-né magánlakásába történő behatolás, rongálás, lopás miatt feljelentést, bejelentést nem tett. Az Alkotmány 59. §. (1) bekezdésében deklarált magánlakás sérthetetlenségéhez való jog, vagy más ezzel összefüggő alkotmányos jog sérülése nem valószínűsíthető.

Az ügyben hozott - jogerős - határozat 1995. június 2-án keletkezett. 

Az 1993. évi LIX. törvény 17. §. (4) bekezdése a fentiekben írt intézkedéseimen túli kezdeményezésem kizárja.

Megállapítható, hogy a nyomozás során a rendőrség, az Ügyészségi Nyomozó Hivatal törvényt nem sértett, mulasztást nem követett el. A panaszjogot biztosították. Első- és másodfokon a panaszt elbírálták.

Összességében: vizsgálatom során olyan tényt, körülményt, amely további kezdeményezésem, ajánlás megtételét indokolná, nem találtam. Az ügyben további intézkedést nem kezdeményezek.

Budapest, 1997.

Dr. Polt Péter