OBH 8684/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert elfogásakor - 1997. április 17-én - a rendőrök tettleg bántalmazták, az élettársa által küldött csomagokat három alkalommal nem vették át, az eljárás során előadója S. G. r. őrnagy több ízben megfenyegette, élettársa által küldött magnetofon kazettákat törvénytelenül lefoglalták. A nyomozás felügyeletét ellátó ügyész jogtalanul a kapcsolattartás korlátozását rendelte el.

Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményei és az 54. §. (1) bekezdésében deklarált emberi méltósághoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult vizsgálat.

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

A panasz szerint Tönköly Sándor ellen 743/1997. Bü. számon a Btk. 316. §. (1) bekezdésbe ütköző és az (5) bekezdés b./ pontja szerint minősülő lopás bűntette elkövetése alapos gyanúja miatt indult eljárás. 1997. április 17-től őrizetben, 1997. április 19-től a Szekszárdi Városi Bíróság végzésével elrendelt előzetes letartóztatásban van. 

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdésére figyelemmel felvilágosítást kértünk   Tolna Megye Rendőr-főkapitányától. 

A felvilágosítás és a csatolt mellékletek szerint 1997. április 17-én Tönköly Sándort és társát Sz. Cs-t a Gemenc Szálló környékén fogták el és állították elő.  Előállítását követően bántalmazták, megbilincselték, emberi jogaiban, méltóságában megalázták, a bántalmazás során sérüléseket szenvedett. 

A Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője, B. Gy. r. alezredes Tönköly Sándor panasza és az orvosi látlelet alapján 71/6/1997. szám alatt a Tolna Megyei Főügyészség Nyomozó Hivatalától eljárás lefolytatását kérte. Az Ügyészségi Nyomozó Hivatal 68/1997. Bü. szám alatt a nyomozást lefolytatta és itt nem részletezett  indokolással  1997. szeptember 24-én keltezett határozatával a Be. 139. §. (1) bekezdés b./ pont I. fordulata alapján - mivel a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése és a nyomozás továbbfolytatásától sem várható eredmény - a nyomozást megszüntette. 

Az Ügyészségi Nyomozó Hivatal eljárása során a sérülések vizsgálatára igazságügyi orvosszakértőt rendelt ki, tanúkat hallgatott meg, szembesítéseket végzett. Részletesen megindokolt határozatával a nyomozást megszüntette. Tönköly Sándornak a határozatot kézbesítették. A határozatban megnyugodott, ellene panaszt nem jelentett be.

A Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője vizsgáltatta az ügy előadója S. G. r. őrnagy magatartását. Megállapította, hogy az előadó magatartása miatt Tönköly Sándor panaszt nem terjesztett elő, az eljárás ideje alatt panasz, kifogás nem merült fel ellene.

Vizsgálta a Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője a csomagbeadás rendjét, illetve a panaszban említett három csomag átvétele megtagadását. A vizsgálat szerint 1997. április 22-től 1997. szeptember 11-ig a büntetésvégrehajtási intézetbe történő  átszállításáig az előírástól eltérően heti egy csomag helyett árpilis 22-én, 26-án és 29-én, májusban nyolc, júniusban három, júliusban hat, augusztusban hat, majd szeptemberben - elszállításáig - két alkalommal kapott Tönköly Sándor élelmiszer- és tisztasági csomagot. 

A 19/1995. (XII.13.) BM. rendelet - a rendőrségi fogdák rendjéről - 7. §. (1) bekezdése szerint a fogvatartott hetente egy munkanapon jogosult csomag fogadására. 

A fogvatartottal szemben az előírásokat betartották, a fentieket meghaladó mennyiségű csomag átvételét tagadták meg három alkalommal.

A magnetofon kazetták elkobzása a 19/1995. (XII.13.) BM. rendelet 4. §. (4) bekezdése szerint törvényt nem sértett. 

Tönköly Sándor élettársa olyan magnetofon kazettákat adott át, amelyek a büntetőeljárás eredményességét veszélyeztették. Továbbá látogatás alatt papírzsebkendőre írt üzenet átadása, éjszaka az utcáról történő bekiabálás a fogdába, a kapcsolattartás tilalmai megszegése miatt került sor ügyészi határozattal a kedvezmények korlátozására.

A vizsgálat megállapításai

A Btk. 226. §-ába ütköző bántalmazás hivatali eljárásban vétsége elkövetésének alapos gyanúját a Tolna Megyei Főügyészség Nyomozó Hivatala nem állapította meg.  Határozata indokolás részében öt oldalon keresztül indokolta azt, hogy bűncselekmény elkövetése alapos gyanúját miért nem lehetett megállapítani.

Törvénysértés, mulasztás az eljáró Ügyészségi Nyomozó Hivatal, a Szekszárdi Rendőrkapitányság vezetője részéről nem állapítható meg.

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. §. (1) bekezdésében deklarált emberi méltósághoz való jog megsértését a vizsgálat nem állapította meg.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 57. §. (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jogot biztosították. Tönköly Sándor panaszában erre utaló kifogást nem terjesztett elő. Alkotmányos visszásság e tekintetben tehát nem keletkezett. 

A három alkalommali csomagbeadás megtagadása, a magnetofon kazetták lefoglalása a 19/1995. (XII.13.) BM. rendelet 7. §. (1) bekezdésére alapozottan törvényes volt. A csomagbeadás korlátozása, a kazetták lefoglalása az 1994. évi XXXIV. törvényt, az 1979. évi 11. számú törvényerejű rendeletben foglaltakat nem sértette.

Az ügyész az 1972. évi V. törvény 26. §. (1) bekezdésére figyelemmel kezdeményezett eljárást és korlátozta a fogvatartott jogait. Az őt látogató élettársa és a fogvatartott együttesen megsértették a kapcsolattartásra vonatkozó rendeleteket.

Megállapítható, hogy az eljárás során a nyomozóhatóság, az ügyészség törvényt nem sértett, mulasztást nem követett el. A fogvatartott alkotmányos jogait nem sértették. 

Alkotmányos visszásságot a vizsgálat nem állapított meg, a lefolytatott vizsgálaton túl ajánlást nem kezdeményezek. 

Budapest, 1997.

Dr. Polt Péter