OBH 8520/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindítása

Z.-né K.E. panaszos Hivatalunkhoz 1997. szeptember 26. napján intézett beadványában az ellene indított büntető eljárás alapját képező tények megalapozatlanságára, s ezzel összefüggésben a nyomozó szerv elfogultságára hivatkozással sérelmezi terheltté nyilvánítását, holott semmiféle bűncselekményt nem követett el. A kellő tájékoztatása hiányában végül is nem tudja, hogy milyen bűnös tevékenység miatt került vádemelési javaslatra sor.

Minthogy az adott esetben az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság sérelmével összefüggésben felmerült az Alkotmány 8. § (1) bekezdésében rögzített alapjog sérelmének gyanúja, vizsgálatot rendeltem el.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

A Veszprémi Városi Ügyészség az 1997. július 23. napján kelt B.1117/1997. számú vádiratában az ügyben XVIII. rendű vádlottként szereplő Z.-né K.E. ellen bűnsegédi minőségben elkövetett 24 rendbeli közokirat-hamisítás bűntette, és 1 rb. bűnsegédi minőségben elkövetett csalás vétsége miatt emelt vádat.

A vádirati tényállás idevonatkozó részének lényege szerint az ügy I. r. vádlottja - a panaszos közvetítésével, annak ismerősei részére - 24 db hamis diákigazolványt készített és adott át kedvezményes utazás igénybevétele céljából. A panaszos közreműködésével okozott kár meghaladja az 5.000 Ft-ot.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 29. § (1) bekezdésében foglaltak alapján az országgyűlési biztos hatásköre nem terjedhet ki a bíróságokra, ekként bírósági szakaszban lévő ügyek felülvizsgálatára. A jelen esetben pedig a vádirat benyújtására már a panaszbeadványt megelőzően került sor, s az ezidő szerint bírósági szakaszban lévő ügyben nincsen vizsgálati jogosultságom.

A panaszos által hivatkozottakkal kapcsolatban egyébként rá kell mutatni arra, hogy a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5. §-a értelmében a büntetőügyekben eljáró hatóságok feladata a tényállás megállapítása, továbbá a bizonyítékok mérlegelése. Az országgyűlési biztos nem büntetőügyekben eljáró hatóság, ezért vizsgálata során nem állapíthat meg tényállást, nem értékelheti a felmerült bizonyítékokat, így a bűncselekmény 

elkövetésére vonatkozó alapos gyanú meglétéről, illetve hiányáról sem foglalhat állást. Az országgyűlési biztos vizsgálata tehát az ügyészi szakban lezárult büntetőügyek eljárási cselekményeire, illetve mulasztásaira terjedhet ki.

A rendelkezésemre álló iratok - köztük a nyomozás iratainak ismertetésére vonatkozó jegyzőkönyv - tartalmából is kitűnően a panaszosnak módja volt az iratok áttanulmányozására, így arról is tudomást szerzett, hogy ellene milyen bűncselekmények miatt kerül sor vádemelési javaslatra. Ezen túlmenően pedig a nyomozás ideje alatt előterjesztett panaszt is elbírálta az illetékes ügyészség.  Az ügyben eljáró hatóságoknak a beadványban hangsúlyozottan kiemelt elfogultságára sincsen megfelelő következtetési alap.

Budapest, 1998. március "       "

Dr. Polt Péter