OBH 8313/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1995. július 24-én vásárolt FED 480 frsz-ú gépkocsiját 1995. szeptember 8-án a rendőrség lefoglalta azzal, hogy a gépkocsi lopott. A nyomozást lefolytatták, majd 1996. január 25-én keltezett határozattal a gépkocsit egy ismeretlen - állítólagos - tulajdonosnak, B. S.-nak adták ki.

A panasz szerint sérült a Magyar Köztársaság Alkotmányának 13. §. (1) bekezdésében deklarált tulajdonhoz való jog. 

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

A Székesfehérvári Rendőrkapitányság 2194/1994. Bü. szám alatt 1994. július 1-jén rendelt el nyomozást B. S. feljelentése alapján, mert 1994. június 30-án éjjel, a lakása előtt parkoló, E 51735 frsz-ú Honda típusú személygépkocsiját ellopták. 1.300.000.- Ft kára keletkezett. 

A nyomozást 1994. szeptember 1-jén megszüntették a Be. 139. §. (1) bekezdés b./ pont II. fordulata alapján, mert az elkövetőt felderíteni nem sikerült. 

1995. augusztus 5-én a Be. 141. §. (1) bekezdésére figyelemmel a nyomozás továbbfolytatását rendelték el, mert adatok merültek fel arra, hogy az ellopott gépkocsit fiktív vámokmányokkal forgalomba helyezték. 

A nyomozás során beszerzett adatok ellenőrzése után került sor a FED 480 frsz-ú, JHMED 937005301208 alvázszámú és D 16 Z 51205842 motorszámú személygépkocsi lefoglalására. 

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdés alapján felvilágosítást kértünk a Székesfehérvári Rendőrkapitányság vezetőjétől.

A kapitányságvezető tájékoztatása szerint az 1995. augusztus 5-től továbbfolytatott nyomozás során a Btk. 326. §. (1) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés szerint minősülő orgazdaság bűntette elkövetése alapos gyanúja miatt gyanúsítottként hallgatták ki H. G. veresegyházi lakost, akitől panaszos a gépkocsit vásárolta. 

A nyomozást lefolytatták és H. G.-ral szemben a keletkezett iratokat vádemelési javaslattal továbbították a Székesfehérvári Városi Ügyészségre. A Városi Ügyészség B.1833/1995. számú, 1996. június 13-án keltezett határozatával a nyomozást a Be. 139. §. (1) bekezdés b./ pont III. fordulata alapján - bebizonyítottság hiányában - megszüntette és a lefoglalt gépkocsit a tulajdonjogát kétségen kívül bizonyító B. S.-nak rendelte kiadni.

A határozat ellen panaszos, illetve meghatalmazott jogi képviselője panaszt jelentett be. 

A Fejér Megyei Főügyészség NF.2700/1996/1. számú határozatával a panasznak helyt adott, a sérelmezett határozatot hatályon kívül helyezte és 1996. július 23-án a nyomozás folytatását, pótnyomozást rendelt el. 

A pótnyomozás, illetve az ezt követő ismételt nyomozás kiegészítés során a Székesfehérvári Rendőrkapitányság további gyanúsítottakat hallgatott ki. Sz. P. budapesti lakost a Btk. 316. §. (1) bekezdésébe ütköző és a (6) bekezdés szerint minősülő lopás bűntette, S. S. budapesti lakost a Btk. 326. §. (1) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés szerint minősülő orgazdaság bűntette elkövetésével gyanúsította. A keletkezett iratokat vádjavaslattal továbbították a Székesfehérvári Városi Ügyészségnek. 

A Városi Ügyészség B.1833/1995/14. számú határozatával Sz. P., S. S. és H. G. gyanúsítottakkal szemben a nyomozást a Be. 139. §. (1) bekezdés b./ pont III. fordulata alapján - bebizonyítottság hiányában - megszüntette és 1996. október 17-én  keltezett határozatával a lefoglalt gépkocsit eredeti tulajdonosának rendelte kiadni. 

A határozat ellen benyújtott panaszt a Fejér Megyei Főügyészség NF.5126/1995/4/II. számú határozatával 1997. szeptember 26-án elbírálta. A panaszt, mint alaptalant elutasította. Határozata indokolásában a Megyei Főügyészség részletesen indokolta, hogy miért került sor a panasz elutasítására, a nyomozás bebizonyítottság hiányában való megszüntetésére, a lefoglalt gépjármű eredeti tulajdonosnak történő kiadására. Indokolásában részletesen utalt arra is, hogy a panaszban felvetettek az ügy érdemi elbírálását nem vinnék előbbre, azok a nyomozás során tisztázásra kerültek. A büntetőjogi felelősség bizonyítása a feltárt bizonyítékok alapján nem megalapozott, újabb bizonyítékok felderítése a további nyomozástól sem várható. Mindezekre figyelemmel került sor a Székesfehérvári Városi Ügyészség határozata helybenhagyására. 

A vizsgálat megállapításai

A Székesfehérvári Rendőrkapitányság eljárása elhúzódott ugyan, de a Megyei Főügyészség pótnyomozást elrendelő határozatát követően a nyomozati feladatokat maradéktalanul végrehajtották. 

Megállapítható, hogy az eljárás elhúzódása ellenére az eljáró rendőrség, a Városi Ügyészség, a Megyei Főügyészség törvényt nem sértett, mulasztást nem követett el.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményei nem sérültek, a jogorvoslati jogot az eljárók következetesen biztosították.

Megállapítható továbbá, hogy az ügyészségek az 1973. évi I. törvény 102. §. (1) és (2) bekezdése szerint megalapozottan döntöttek a lefoglalás megszüntetéséről, illetve a gépjármű eredeti tulajdonosának visszaadásakor. A hivatkozott (2) bekezdés szerint a lefoglalás megszüntetése esetén a dolgot a terheltnek, illetve annak, aki azt tőle átvette csak akkor lehet kiadni, ha a kiadás iránt más nem jelentett be alaposnak látszó igényt. A dolgot annak kell kiadni, aki a tulajdonjogát kétséget kizáró módon igazolta. Ez a személy vitán felül B. S. volt, akitől a gépkocsit 1994. június 30-án ismeretlen elkövető ellopta. 

Az a körülmény, hogy B. S. a gépkocsi tárolásáért tárolási díjat nem fizetett, az eladót - aki a panaszosnak a gépkocsit eladta - kártérítésre nem kötelezték, nem az eljáró nyomozóhatóság feladata. 

Panaszos kára megtérítését keresetével a bíróságtól kérheti, és ugyan itt kérheti a gépkocsi tulajdonosától a tárolási díj megfizetését. 

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 13. §. (1) bekezdésében deklarált tulajdonhoz való jog sérült, de az eljáró szervek tevékenységével nem hozható okozati összefüggésbe.

Összességében: az eljáró hatóságok törvényesen jártak el,  az ügyben alkotmányos visszásságot nem okoztak, ezért ajánlást nem teszek.

Budapest, 1997.

Dr. Polt Péter