OBH 8093/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Almási Eszter 

Az eljárás megindulása:

A Somogy Megyei GYIVI Nyár utcai Ifjúsági Otthonából érkezett panaszban a diákönkormányzat képviselői azt kifogásolták, hogy a rendőrség nem tesz megfelelő intézkedéseket az otthon egyik növendéke ellen, aki rendszeresen zaklatja a bentlakókat.

Az Alkotmány 67. § (1) bekezdésének, amely a gyermeknek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való jogát deklarálja, valamint a legmagasabb szintű lelki egészséghez való jogot megfogalmazó 70/D § (1) bekezdésének érintettsége folytán az ügyben vizsgálatot indítottam. 

A megállapított tényállás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa és általános helyettese kaposvári programja keretében munkatársaimmal látogatást tettem a GYIVI érintett intézetében. Az általunk végzett személyes meghallgatások alkalmával a beadványban foglaltak megerősítést nyertek. A nevelők - akiket a fiú ugyanúgy rettegésben tart, mint társait - nem tudják kezelni a problémát. Előzetes megkeresésünkre a Bűnügyi Osztály Vezetője arról tájékoztatta Hivatalomat, hogy a fiatalkorú ellen több ügyben folytatnak büntető eljárást. 1997. októberében felkértem  Kaposvár rendőrkapitányát, hogy saját hatáskörében vizsgálja meg, mit tehet a rendőrség az otthonban lakó fiatalok biztonsága érdekében.

A kapitányságvezető felvilágosítása szerint, az akkor 17 éves fiú ellen több feljelentés érkezett a Somogy Megyei GYIVI részéről, garázdaság, könnyű illetve súlyos testi sértés bűncselekmények elkövetésének alapos gyanúja miatt. A tájékoztatás idején 2 rendbeli rablás bűntett, 3 rendbeli sikkasztás vétség, lopás bűntette valamint magánokirat-hamisítás vétsége elkövetésének alapos gyanúja miatt folytatott a rendőrkapitányság vizsgálati eljárást. 1997. október 21-én a fiút a Kaposvár Városi Bíróság előzetes letartóztatásba helyezte.

Az Ifjúsági Otthon dolgozója 1999. február 16-án telefonon azt a tájékoztatást adta, hogy az érintett személy azóta már kiszabott szabadságvesztését tölti.

A vizsgálat megállapításai:

Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése kimondja, hogy "... minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges." A 70/D. § (1) bekezdése szerint "a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez."

A társaival durva, agresszív, kötekedő magatartású fiú több esetben tettleg bántalmazta az otthonban lakó fiatalokat. Magatartásával társait és a nevelőket rettegésben tartotta, lehetetlenné tette a nyugodt - a gyermekek és fiatalok fejlődését, nyugalmát szolgáló - légkör kialakulását. 

Megállapítom, hogy az érintett hatóságok megfelelő intézkedésének hiánya a gyermekek kiemelt védelemhez való jogával és a legmagasabb szintű lelki egészséghez való joggal összefüggésben alkotmányos jog sérelmének veszélyét rejti magában és ezáltal visszásságot okoz. 

A szabadságvesztés büntetését töltő fiú jelenleg távol van az intézménytől, így a visszás helyzet megszűnt, ajánlástételi jogommal nem élek. Kérem azonban az ifjúsági otthon vezetőségét, hogy a rendőrséggel együttműködve próbáljon hathatós megoldást találni a hasonló problémák kezelésére.

Budapest, 1999. február 17.

Dr. Polt Péter