OBH 8038/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása 

A Lengyel Köztársaságban élő panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a Magyar Köztársaság és a Lengyel Köztársaság között a kettős adóztatás elkerülésére és az adóztatás kijátszásának megakadályozására a jövedelem- és a vagyonadók területén Budapesten, 1992. szeptember 23-án aláírt Egyezmény ellenére Budapestről átutalt nyugdíját Lengyelországban 21%-os adóval sújtják.

Az ügyben a vizsgálatot 1998. szeptember 15-én megindítottam

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a pénzügyminisztert és az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 18. § (4) bekezdésére hivatkozva felkértem, hogy a jelzett kérdéssel kapcsolatos álláspontjáról adjon tájékoztatást.

Az ügy jogszabályi háttere 

A Magyar Köztársaság és a Lengyel Köztársaság között a kettős adóztatás elkerülésére és az adóztatás kijátszásának megakadályozására a jövedelem- és a vagyonadók területén Budapesten, 1992. szeptember 23-án aláírt Egyezmény kihirdetéséről szóló, 1996. évi XCV. törvény (a továbbiakban: Egyezmény) 18. Cikke szerint a 19. Cikk 2. bekezdésében foglalt rendelkezések fenntartásával, a nyugdíj és más hasonló térítés, amelyet az egyik Szerződő Államban illetőséggel bíró személynek korábbi, nem önálló munkáért fizetnek, csak ebben az Államban adóztatható.

A hivatkozott 19. Cikk 2. a) pontja szerint  a nyugdíj, amelyet az egyik Szerződő Állam vagy annak politikai egysége vagy helyi hatósága fizet közvetlenül vagy az általa létesített alapból egy természetes személynek az ezen Államnak vagy politikai egységnek vagy helyi hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben az Államban adóztatható.

Ugyanezen szakasz b) pontja értelmében ez a nyugdíj csak a másik Szerződő Államban adóztatható, ha a természetes személy abban az Államban illetőséggel bír és annak az Államnak az állampolgára.

A vizsgálat megállapításai

A törvény rendelkezései értelmében a Lengyel Köztársaságban megadóztatható azoknak a magyar állampolgároknak Magyarországról származó nyugdíjjövedelme akik időközben Lengyelországban váltak belföldi illetőségű személlyé. A Lengyel Köztársaság nem köteles az átutalt nyugdíjak megadóztatására de ez jogában áll, így eljárása nem sértette meg az egyezményt előírásait. 

Álláspontom szerint, nyugdíjának adóztatása sérti a panaszos törvényes érdekeit, de tekintettel a jogalkotásról szóló, 1987. évi XI. törvény 11. §-ának (1) bekezdésére amely szerint a törvény hatálya csak az ország területére terjed ki, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. §-ának (1) bekezdése szerinti fellépésre nincs lehetőségem.

Az ügyben rendelkezésemre álló dokumentumok alapján az ügyben eljárt magyar közigazgatási szervek részéről az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg és ajánlást sem teszek, de a hasonló jellegű sérelmek jövőbeni elkerülése érdekében, az Obtv. 17. § (1) bekezdésére hivatkozva felkérem a pénzügyminisztert, hogy fordítson fokozott figyelmet az Egyezmény 18. nyugdíjakról szóló cikkének módosításával kapcsolatos tárgyalások mielőbbi, eredményes befejezésére.  

Budapest, 1988. október 2.

Dr. Polt Péter