OBH 7888/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult a panaszirodán keresztül az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1994. április 5-én B.I. ellen tett feljelentését - amelyben csalás bűntette elkövetése alapos gyanúja miatt tett feljelentést - a rendőrség szakszerűtlenül intézte, nyomozást nem végeztek, majd 1996. február 3-án a nyomozást megszüntették.

Panasza szerint a BRFK. XIV. kerületi Rendőrkapitányság nyomozást nem végzett, a bizonyítékokat nem szerezte be, kára nem térült meg. 

Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményei sérelme gyanúja miatt indult vizsgálat.

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

Panaszos   feljelentésére   a   BRFK.  XIV.  kerületi  Rendőrkapitányság  154-1922/1994. Bü. számon csalás és más bűncselekmények gyanúja miatt feljelentés kiegészítést rendelt el. Panaszost 1994. május 27-én meghallgatták, majd bűncselekmény alapos gyanúja hiányában a nyomozást megtagadták. 

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdésére figyelemmel tájékoztatást kértünk a BRFK XIV. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjétől.

A 154-1922/1994. Bü. számú ügyben a nyomozást megtagadó határozat ellen a XIV-XV. kerületi Ügyészségen panaszos panaszt jelentett be. Az ügyészség a panasznak helyt adott és a nyomozás folytatására adott utasítást. 

A továbbfolytatott nyomozás során Bártfai Istvánt gyanúsítottként kihallgatták. Tanúkat hallgattak meg, beszerezték a kisszövetkezet átalakulásakor keletkezett iratokat, továbbá a panaszos által becsatolt Fővárosi Munkaügyi Bíróság 24.M.183/1992/15. számú ítélete alapján az eredeti iratokat. 

A beszerzett bizonyítékok alapján megállapították, hogy a kisszövetkezet - átalakulás folytán a Kft. - ügyvezető igazgatója bűncselekményt nem követett el, ezért 1996. február 3-án a Be. 139. §. (1) bekezdés a./ pontja alapján - bűncselekmény hiányában - a nyomozást megszüntették. 

A nyomozást megszüntető határozatot arra alapozták, hogy a Fővárosi Munkaügyi Bíróság 24.M.183/1992/15. sorszámú ítéletében megállapította, hogy panaszos tagsági viszonya megszüntetése nem alapult megtévesztésen, továbbá az a tény, hogy a feljelentett a vagyonrész kiadásától elzárkózott vagyon elleni bűncselekmény megállapítását nem teszi lehetővé. Az eljárás polgári peres eljárásra tartozik. 

Panaszos a megszüntető határozat ellen ismételten panaszt terjesztett elő. Panaszát a XIV-XV. kerületi Ügyészség B.XIV.2607/1994. számú határozatával  mint alaptalant elutasította. Panaszos a határozat ellen a Fővárosi Főügyészségen fellebbezést nem terjesztett elő. A határozatban megnyugodott. 

Vizsgálta a panaszt Dr. Berta Attila r. dandártábornok budapesti rendőr-főkapitány utasítására a BRFK. Hivatala Titkársági Osztálya is 111-138/E. szám alatt. 1997. március 28-án keltezett levelében tájékoztatta panaszost arról, hogy a megszüntető határozat jogszerű, jogorvoslati jogosultságait a határozatban megfogalmazottak szerint gyakorolhatja. 

Mulasztott ugyanakkor a BRFK. Hivatala Titkársági Osztálya, mert tájékoztató levelében nem hívta fel panaszos figyelmét arra, hogy az 1978. évi IV. törvény (Btk.) 33. §. (1) bekezdés szerint a büntethetőség  elévül: b./ egyéb bűncselekmények esetén a büntetési tétel felső határának megfelelő idő, de legalább három év elteltével.

Figyelemmel arra, hogy a nyomozást a Btk. 318. §. (1) bekezdésébe ütköző csalás elkövetése alapos gyanúnak miatt folytatták, és az 1990. februári taggyűlésen ismételten nem vették fel panaszost a tagok közé, az üzletrész kifizetését nem szavazták meg, az elévülés legkésőbb ettől az időponttól kezdődik. 

A Btk. 318. §. (4) bekezdése szerint a büntetés három évig terjedő szabadságvesztés, ha a./ a csalás nagyobb kárt okozott (200.000.- Ft.)

A BRFK. XIV. kerületi Rendőrkapitányság vezetője a büntethetőség elévülését felismerte, következésképpen kizárta a nyomozás folytatásának lehetőségét, erről azonban a panaszost a mai napig nem tájékoztatta és ezzel jogbizonytalanságot idéztek elő. 

A vizsgálat megállapításai

A BRFK. XIV. kerületi Rendőrkapitányság az eljárás során az elvárható nyomozati cselekményeket végrehajtotta azt követően, hogy a XIV-XV. kerületi Ügyészség a nyomozás folytatását rendelte el. A megfelelő bizonyítékokat beszerezte, a Fővárosi Munkaügyi Bíróság ítéletére alapozottan a nyomozást bűncselekmény hiányában megszüntette. Parancsnoki revízió során a kerületi rendőrkapitányság vezetője az elévülés bekövetkezését észlelte, további intézkedést azonban nem tett. 

A BRFK. Hivatala Titkársági Osztály mulasztása a kerületi rendőrkapitányságot nem terheli.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 57. §. (5) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményei nem sérültek. A panaszjogot biztosították. 

A  megfelelő  felvilágosítás elmaradása a Magyar Köztársaság Alkotmánya 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményeit nem sértette. A felvilágosítás hiánya miatt az Alkotmányban biztosított jogok  nem sérültek.

A jelentésnek a BRFK. XIV. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjéhez történő megküldésével a hiányosság korrigálható. Fokozott parancsnoki revízióval, az érintett állomány figyelmének felhívásával a hasonló esetek elkerülhetők.

Figyelemmel arra, hogy visszásság nem keletkezett, kezdeményezés, ajánlás megtételét nem tartom indokoltnak.

Megállapítottam továbbá a panasz és a lefolytatott vizsgálat alapján, hogy az 1993. évi LIX. törvény 16. §. (1) és a 29. §. (1) bekezdés f./ pontja szerint további vizsgálatra az országgyűlési biztosnak nincs hatásköre.

A már több helyen hivatkozott Fővárosi Munkaügyi Bíróság 24.M.183/1992/15. számú ítélete vizsgálatom kizárja. További beavatkozásom sértené a bíróság függetlenségének az Alkotmányban megfogalmazott elvét. 

Összességében: panaszost az 1993. február 3-án keltezett nyomozást megszüntető határozatban felvilágosították, hogy kárigénye érvényesítését a bíróságtól kérheti. Azt azonban, hogy keresetével bírósághoz fordul-e, az országgyűlési biztos nem döntheti el, abban panaszosnak kell döntenie. 

Megállapítható, hogy a nyomozóhatóság a nyomozás elhúzódása ellenére, és az ügyészség törvényt nem sértett, mulasztást nem követett el, ezért további intézkedés megtétele nem indokolt. 

Budapest, 1997.

Dr. Polt Péter