OBH 7736/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

A panaszos beadványában sérelmezte, hogy az önkormányzat elutasította lakásfenntartási támogatás és szóban a közgyógyellátási igazolvány iránti kérelmeit. 

Megállapított tényállás

A vizsgálat során megkerestem az érintett önkormányzatot és tájékoztatást kértem a panaszosnak nyújtott ellátásokkal kapcsolatban. A panaszost az önkormányzat 1997. februárjában kérelmére átmeneti segélyben részesítette. 1997. február 10-én beadott lakásfenntartási támogatás iránti kérelmét arra hivatkozással utasította el a polgármester, hogy a kérelmező esetén az egy főre eső jövedelem meghaladja a rendeletben meghatározott mértéket. 

Az önkormányzat levele és a megküldött dokumentumok szerint a panaszos 1997 folyamán közgyógyellátási igazolvány iránti kérelmet nem nyújtott be. 

Alkalmazott jogszabályok
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
"38. § (1) A települési önkormányzat lakásfenntartási támogatást nyújthat annak a családnak vagy személynek, aki a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget meg nem haladó lakásban vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben lakik és lakás hasznosításából származó jövedelemmel nem rendelkezik.
(2) A lakásfenntartási támogatás megállapításának feltételeit, valamint a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget a települési önkormányzat rendeletében határozza meg.
(3) Különösen indokolt a lakásfenntartási támogatás akkor, ha
a) a lakásfenntartás indokolt havi költsége eléri vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 35%-át,
b) a lakás fűtési költségének havi összege eléri vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 20%-át
és a háztartásban az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét."
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
"16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be."

"42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
...
43. § (3) A határozatot külön íven kell megszövegezni, illetőleg jegyzőkönyvbe kell foglalni, vagy az ügyiratra kell feljegyezni. Külön íven kell megszövegezni a határozatot, ha azt kézbesítés útján közlik, vagy ha az ügyfél kérelmére a kihirdetett határozatot neki megküldik."

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 2. § (1) "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

Alkotmány 57. § (5) "A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti."

Alkotmány 70/E. § "(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

Az önkormányzat által megküldött iratokból megállapítható, hogy a polgármester a jogszabályoknak megfelelően járt el, amikor a lakásfenntartási támogatás iránti kérelmet elutasította. A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény szerint a lakásfenntartási támogatás megállapításának feltételeit, valamint a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget a települési önkormányzat rendeletében határozza meg. Az említett törvény szerint különösen indokolt a lakásfenntartási támogatás akkor, ha - egyéb feltételek megléte mellett - a háztartásban az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét. Az önkormányzat rendelete a jövedelemhatárt a törvénnyel egyezően állapítja meg. A panaszos jövedelme ezt a határt meghaladta, így a polgármester jogszerűen utasította el a kérelmét. 

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény megengedi, hogy az ügyfél a kérelmét szóban nyújtsa be. Az írásban beterjesztett kérelmekre sem ír elő az Áe. főszabályként semmilyen kötöttséget sem alaki, sem tartalmi vonatkozásban. Ezt támasztja alá a törvénynek az a rendelkezése, mely előírja az eljáró szervek részére, hogy a kérelmet tartalma szerint bírálják el. Az alakszerűségtől mentes kérelem és a kérelem szóban történő benyújtásának lehetősége leegyszerűsíti, megkönnyíti az ügyfél helyzetét. Az említett jogszabály kötelezettségként fogalmazza meg az államigazgatási ügyekben eljáró szervek részére, hogy a határozatot külön íven kell megszövegezni, illetőleg jegyzőkönyvbe kell foglalni, vagy az ügyiratra kell feljegyezni.

A szóbeli kérelmek válasz nélkül hagyása sérelmet okozhat a jogállamiság alkotmányos elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, a szociális biztonsághoz és a jogorvoslathoz való jogokkal összefüggésben, hiszen ilyen esetben az eljáró államigazgatási szerv nem teljesíti kötelességét, az ügyfél nem lehet meggyőződve arról, hogy helyzetét megvizsgálva döntött a hatóság és határozat hiányában fellebbezési, illetve bírói felülvizsgálati lehetőségével sem élhet. 

Jelen esetben nem állapítható meg alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság, hiszen az önkormányzat által megküldött iratok  között nem szerepelt közgyógyellátási igazolvánnyal kapcsolatos szóbeli kérelemre utaló feljegyzés, illetve válasz nélkül hagyott kérelem. A panaszos állítása szerint azonban az önkormányzat közgyógyellátási igazolvány iránti kérelmét szóban elutasította. Ezért - a fent leírtakra tekintettel - felhívom az önkormányzat figyelmét az eljárási szabályok betartásának fontosságára.

Budapest, 1999. november 1.

Dr. Polt Péter