OBH 7600/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása
	Kaposvári lakós fordult panasszal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Sérelmezte, hogy az ingatlanon mért  vízhasználat szempontjából a bekötési vízmérőn mért vízmennyiség az irányadó.  Kifogásolja továbbá, hogy az egyéni fogyasztás mérőt az ivóvíz fogyasztónak kell felszereltetnie, holott minden más közszolgáltató maga biztosítja a mérés és hitelesítés lehetőségét, elkerülve a későbbi esetleges vitákat. Beadványában a vízfogyasztás mérésére és a vízmérők hitelesítésével kapcsolatos szabályozási anomáliák kiküszöbölésére tesz javaslatokat.
	A vizsgálat a jogbiztonság sérelmének alapos gyanúja miatt indult.
Az eljárás megállapításai
	A vízmérők hitelesítési idejével és költségével kapcsolatos indítványát, valamint a vízfogyasztás teljesítmény szerinti számításával kapcsolatosan az Országos Mérésügyi Hivataltól kértem tájékoztatást. Az Országos Mérésügyi Hivatal Elnöke válaszában kitért arra is, hogy a mérőórák hitelesítési idejét az érdekképviseleti szervekkel közösen állapították meg. A mérőórák hitelesítési idejét és költségeit  kormányhatározat alapján, az érdekképviseletekkel egyeztetve határozták meg, figyelemmel a fogyasztók anyagi helyzetére.
Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény
a Polgári Törvénykönyvről
2. A közüzemi szerződés
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást – így különösen gázt, villamos energiát és vizet – nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.
1991. évi XLV. törvény
a mérésügyről, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 127/1991. (X. 9.) Korm. rendelettel
Joghatással járó mérés és eszközei
Tv. 6. § (1) Joghatással jár a mérés, ha annak eredménye az állampolgárok és/vagy jogi személyek jogát vagy jogi érdekeit érinti, különösen, ha a mérési eredményt mennyiség és/vagy minőség tanúsítására – a szolgáltatás és ellenszolgáltatás mértékének megállapítására – vagy hatósági ellenőrzésre és bizonyításra használják fel; továbbá az élet- és egészségvédelem, a környezetvédelem és a vagyonvédelem területén.
(2) Joghatással járó mérést a mérési feladat elvégzésére alkalmas hiteles mérőeszközzel vagy használati etalonnal ellenőrzött mérőeszközzel kell végezni.
(3) Hiteles az a mérőeszköz
a) amelyet a mérésügyi szervek hitelesítettek,
b) amelynek külföldi hitelesítését az OMH első belföldi hitelesítésként elismerte.

Melléklet a 127/1991. (X. 9.) Korm. rendelethez

Térfogatáram- és tömegárammérő eszközök
	 21.	 Vízmérők (hideg és meleg vízre):	 
	 	 	 bekötési és törzshálózati vízmérők	  		 4
	 	 	 mellékvízmérők elszámolásra	 		 6
	 	 	 mellékvízmérők költségmegosztásra 	     korlátlan

1995. évi XLII. törvény
az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről
2. § A helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg:
a) a helyi közszolgáltatás megnevezését, a közszolgáltatással ellátott terület határait;
f) az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit, vagy a szolgáltatás ingyenességét.
38/1995/IV.5./Korm.rendelet a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről

19. § (1) A szolgáltató a tulajdonában levő vízmérőknek a mérésügyi jogszabályokban előírt időszakos hitelesítéséről saját költségén köteles gondoskodni.
(2) A fogyasztó saját költségén köteles gondoskodni a tulajdonában lévő mellékvízmérő hitelesíttetéséről. A hitelesíttetés elmulasztása esetén a szolgáltató az elkülönített mérőeszközzel mért fogyasztás elszámolására vonatkozó szolgáltatási szerződést 15 napos határidővel jogosult felmondani.
(3) A fogyasztó a szolgáltatótól a vízmérő működésének rendkívüli vizsgálatát és hitelesítését kérheti. A rendkívüli vizsgálat és hitelesítés, valamint az ehhez szükséges szerelési munkák költségei a fogyasztót terhelik. A költségeket a fogyasztó köteles megelőlegezni.

A vizsgálat megállapításai

	A mérésügyi törvény végrehajtására kiadott 127/1991.( X.9.) Kormányrendelet szabályozza. A 21. pont szerint a mellékvízmérők elszámolásra hitelesítési ideje 6 év, a költségmegosztásra  használt mellékvízmérők hitelesítési ideje korlátlan.
	Az ingatlanok vízfogyasztásának együttes mérésére szolgálnak  a bekötési vízmérők, melyek a szolgáltató tulajdonában állnak., így minden jogszabályi kötelezettség ( pl. a mérő hitelesíttetése ) rájuk hárul. A vízfogyasztás utáni elszámolás elsődlegesen ezeken a bekötési mérőkön történik. A szolgáltatott ivóvíz drágulása, az átalánydíj pontatlansága, sokszor irreálisan magas fogyasztás megállapításának kizárása érdekében nyílott lehetőség arra, hogy a fogyasztók vízfelhasználásuk mérésére mellékmérőt használhassanak. Ezek a mérőórák a fogyasztók tulajdonába kerültek. A fogyasztók terheinek csökkentése érdekében módosult a vízmérők hitelesítésének időköze 6 évre. A szolgáltatókat terhelő bekötési mérők hitelesítésének ideje továbbra is 4 év maradt. A mérők meghibásodását, pontatlan méréseit nem elsősorban az intenzív használat következtében előálló kopási jelenségek, hanem az átfolyt, illetve a mérőben maradó ivóvíz rossz minősége okozza, mely olyan ásványi anyagokkal terhelt, amelyből nem kívánatos lerakodások, vízkövesedések keletkeznek. Ezért szűnt meg nemzetközi vonatkozásban is az a korábbi szabályozás, melynek értelmében az újrahitelesítés időpontját az átfolyt vízmennyiség függvényében határozták meg.
	A  2031/1996. (II.14.) Kormányhatározat a jelenleg érvényben lévő mérésügyre vonatkozó rendelet módosításának előkésztéséhez arra utasította a jogszabály készítőit, hogy vegyék figyelembe a fogyasztók döntési jogkörének meghatározását, a költségmegosztásos elszámolás lehetőségét, a mellékvízmérők ismételt hitelesítésével kapcsolatos költségek csökkentését. A költségmegosztásra szolgáló mellékmérők rendszerének kialakítása és hitelesítési időköközüknek korlátlan ideje ezt a kormányzati szándékot vette figyelembe. A teljes fogyasztásért fizetett összeg ebben az esetben is a szolgáltató tulajdonában álló bekötési vízmérőn jelzett érték alapján kerül megállapításra.  Ennek alapján végzik az egyes lakásokra történő leosztást  a mellékmérők által jelzett fogyasztás arányában. Azonban  a mellékmérők szerinti fogyasztás hitelessége egy idő után kétségessé válhat, hiszen a vízkövesedés  pontatlan mérést eredményez, ezért szükséges azok újrahitelesítése, vagy helyszíni pontosság ellenőrzése.
	Mindezekből összegezhető, hogy a korlátlan hitelesítési érvényesség csak a jellemzően fogyasztói tulajdonban lévő költségmegosztó mérőkre vonatkozik. Az elszámolási mérők hitelesítési időköze a tulajdonviszonyoktól függetlenül a mellékmérők esetében 6 év, a kizárólag szolgáltatói tulajdonban lévő bekötési mérők esetében 4 év. A hitelesítési érvényt azért nem lehet a teljesítményhez kötni, mert az átfolyt vízmennyiségtől függetlenül a víz adott minőségéből bekövetkező anyag lerakódások az eltelt idővel arányosan a mérő pontosságát rontják.
	A bekötési vízórán mért vízfogyasztás azonban nem egyezik az egyéni mérőórákon mérttel. Az eltérés adódhat a vízkövesedésből adódó pontatlan mérésből, ha a társasház nem rendelkezik a közös helyiségek tisztítására, vagy locsolására használt csappal, illetőleg a csővezeték sértetlen.
	Mindezekre figyelemmel a panaszbejelentés vizsgálata során alkotmányos visszásságot nem észleltem.

Budapest, 1998. március

										Dr. Polt Péter