OBH 7499/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése Előadó: dr. Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	Panaszos beadványában a Szentesi Rendőrkapitányság volt vezetőjének és egyes beosztottainak tevékenységét sérelmezi, mert feleségének 1993. április 14-én történt közlekedési balesetével kapcsolatban nem tettek meg mindent a balesetet okozó elkövető felderítésére és felelősségére vonására még akkor sem, amikor panaszos az általa gyanúsított és két tanú által állítólag felismert személy kilétéről ismételt bejelentést tett.
	A panaszra figyelemmel alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállásának  gyanúja miatt  vizsgálatot rendeltem el. Vizsgálatom során a belügyminisztertől és a Csongrád Megyei Főügyésztől az ügy felülvizsgálatát kértem.

Érintett alkotmányos jog:
	Jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )

Alkalmazott jogszabály:
1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
   	33. § (1) A büntethetőség elévül
a) olyan bűntett esetén, amely életfogytig tartó szabadságvesztéssel is büntethető, húsz év;
b) egyéb bűncselekmény esetén a büntetési tétel felső határának megfelelő idő, de legalább három év elteltével.
	34. § Az elévülés határidejének kezdő napja
a) befejezett bűncselekmény esetén az a nap, amikor a törvényi tényállás megvalósul,
	35. § (1) Az elévülést félbeszakítja a büntető ügyekben eljáró hatóságoknak az elkövető ellen a bűncselekmény miatt foganatosított büntetőeljárási cselekménye. A félbeszakítás napján az elévülés határideje ismét elkezdődik.

A vizsgálat megállapításai:
	Vizsgálatom során, tekintettel a  felkérésre küldött tájékoztatásokban foglaltakra is, a következőket állapítottam meg:
	Panaszos feleségét 1993. április 14-én 10.12 óra körüli időben Szentes belterületén egy személygépkocsi elütötte. Az éppen arra haladó mentőautó személyzete a balesetet észlelve megállt és a  súlyos sérülést, sípcsonttörést szenvedett asszonyt kórházba szállította. A balesetet okozó gépkocsi vezetője szintén megállt, a mentőkkel beszélt is, majd a mentők távozását követően a helyszint ugyancsak elhagyta. A balesetet több szemtanú is látta, de a gépkocsi rendszámát illetve vezetőjének adatait senki nem jegyezte fel.
	A mentőszolgálat ügyelete a rendőrkapitányságot a balesetről értesítette, de a szolgálatban levő két rendőr mulasztása miatt a  baleseti járőr helyszínre küldésére nem  történt intézkedés. A mulasztás miatt a rendőrség a balesetről csak  panaszos feljelentése alapján, május hónapban értesült, a nyomozást 1993. május 4-én rendelték el. Az ügyben felelős két rendőrt a rendőrkapitányság vezetője fegyelmi úton felelősségrevonásban részesítette.
	A lefolytatott nyomozásban csak a gépkocsi vezetőjének személyleírása és a balesetet okozó gépkocsi  valószínűsíthető típusa / Suzuki Maruti / állt rendelkezésre. 

 A nyomozás során több azonos tipusú járművet ellenőriztek, de ez és az elrendelt országos kőrözés  nem vezetett eredményre. Erre figyelemmel a nyomozást 1993. augusztus 3-án  lezárták
	Panaszos 1996 augusztus 6-án beadvánnyal fordult a rendőrkapitányság vezetőjéhez
Ebben a panaszos -állítása szerint- közölte, hogy felesége és a baleset két szemtanúja  fényképről felismerte a baleset okozóját, aki a helyi kórház egyik orvosa (ez a személy időközben elhúnyt).
Ennek a beadványnak az időpontjában büntetőeljárásnak már nem volt helye, mert az 1993. április 14-i elkövetésre és a nyomozásnak 1993. augusztus 3-án történt megszüntetésére figyelemmel bekövetkezett a bűncselekmény elévülése, ami büntethetőséget és büntetőeljárást kizáró ok.Ennek ellenére a beadványban foglaltakat ellenőrizték, de az nem vezetett eredményre. 
	A bejelentésben foglaltak ellenőrzését követően a készített iratokat az 1993. évben folytatott nyomozás irataival egyesítették, majd az iratokat a büntethetőség elévülésére hivatkozással 1997. március 26-án -szabálytalanul-  selejtezték.
	A rendőrkapitányság részéről az irategyesítést végző személy az új irattári tételszám és az annak megfelelő selejtezési idő feltüntetésének elmulasztásával, a selejtezést végrehajtó munkatársak pedig az iratok átvizsgálásának, a helyesbítés elvégzésének elmulasztásával nem  tanusítottak kellő gondosságot, figyelmet, és ez összefüggésbe hozható panaszos sérelmével. Miután a rendőrség ügykezelési szabályzata a panaszok, kérelmek, közérdekű bejelentések kezelésére a 10. irattári tételszámot rendeli alkalmazni, és ennek megőrzési ideje 5 év, a selejtezést nem lehetett volna és még ma sem lehetne végrehajtani. Ebben a vonatkozásban alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállása megállapítható, de az ma már orvosolhatatlan. A selejtezésért felelőssé tehető személyekkel szemben fegyelmi eljárásnak és felelősségrevonásnak elévülés miatt  már nincs helye.
	Mindezekre tekintettel nem lehet kétséget kizáró módon megállapítani azt, hogy a rendőrség az ügyben valóban elkövetett-e mindent annak érdekében, hogy a baleset okozójának személyét megállapítsa,  vagy pedig ténylegesen előfordultak olyan mulasztások, amelyek befolyásolták az eredményességet. 
Miután az ügyben eredmény a további eljárástól sem várható, vizsgálatomat lezárom.

Budapest, 1999. május 13.

Dr. Polt Péter