OBH 7451/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult a panaszirodán keresztül az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1996. szeptember 21-én történt hazatelepülése után rendelt gépkocsijára, amely 1997. január 28-án került vámkezelésre, 1.773.473.- Ft összegű vámot szabtak ki. 

Panasza szerint a vám kiszabása ellentétes a Washingtoni Magyar Nagykövetség Konzuli Osztályától kapott tájékoztatóval. A kiszabott vámot jogosulatlan adózásnak tekinti, amely sérti alkotmányos jogait. 

Az Alkotmány 57. §. (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való  jog, az Alkotmány 70/A. §. (1) bekezdésében deklarált állampolgári jogok sérelmének gyanúja miatt indult a vizsgálat. 

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

Panaszos hazatelepülése előtt a Magyar Köztársaság Washingtoni Nagykövetség Konzuli Osztályától 1996. augusztus 1-jén írásos tájékoztatót kapott az akkor érvényes vámjogszabályokról. 1996. szeptember 21-én történt hazaérkezése után az írásos tájékoztató alapján  járt el. 1996. október 14-én magyar importőr vámadattal rendelt egy WV. Ventó típusú gépkocsit, amit beérkezése után 1997. január 28-án vámkezeltek és 1.773.473.- Ft vámot szabtak ki.

Panaszos a megállapított vámtételt kifizette és méltányossági okból kérte annak visszafizetését. 

A Győri Vámhivatal 1713/1-1997. számú határozatával a kérést elutasította. 

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdésére figyelemmel tájékoztatást kértünk a PM. Vám- és Pénzügyőrség országos parancsnokától, Dr. A. M. pü. altábornagy úrtól.

A kapott tájékoztatás szerint Horváth László panaszost, hazatelepülőt a Magyar Köztársaság Washingtoni Nagykövetsége a vámeljárásról szóló 39/1976. (XI.10.) PM-KKM: számú együttes rendelet 83. §-áról tájékoztatta. A jogszabály azonban a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi C. tv. (Vámtörvény) életbelépésével hatályát vesztette. 

Az 1996. április 1-jétől hatályos Vámtörvény 113. §-a szerint vámmentesek a hazatelepülők által behozott vagy beküldött ingóságok, amennyiben a beköltözés (hazatelepülés) előtt életvitelük helye megszakítás nélkül két évet meghaladóan Magyarországon kívül volt és 
beköltözésük előtt legalább hat hónapon keresztül tulajdonukban volt,
mennyiségük a szokásos családi szükségleteket nem haladja meg. 

Következésképpen mivel panaszos hazatelepülése 1996. szeptember 21-én volt, a vámigazgatási eljárást a Vámtörvény rendelkezései szerint kellett lefolytatni. A hatályos vámjogi szabályozás szerint nincs lehetőség a hazatelepülést követő 90 napon belül külföldről megrendelt vámárú vámmentes kezelésére.

Horváth László panaszos 1997. február 17-én méltányossági kérelemmel fordult a győri vámhivatalhoz, kérve a vám és egyéb köztartozások elengedését. A Győri Vámhivatal 1713/1-1997. számú határozatával a kérést nem találta teljesíthetőnek. A határozat indokolás részében - itt nem részletezetten - részletesen kifejtette, hogy a kérés miért nem teljesíthető.

Horváth László a határozat ellen fellebbezéssel élt.

Fellebbezését a Vám- és Pénzügyőrség Győr-Moson-Sopron-Komárom-Esztergom és Veszprém Megyei Parancsnoka A. F. pü. alezredes megyei parancsnok elbírálta. 3234/1997. számú, 1997. július 17-én keltezett határozatával az elsőfokú határozatot helyben hagyta. Határozata indokolás részében kiemelte, hogy Horváth László 1996. szeptember 21-én érkezett haza. A vámkiszabás tárgyát képező gépkocsit 1996. október 14-én rendelte meg, tehát módjában állt, hogy a magyar vámhatóságtól tájékoztatást kérjen a vámmentes vámkezelés feltételeiről.

A másodfokú határozat indokolás részében tájékoztatták Horváth Lászlót arról is, hogy a vám méltányosságból történő elengedését a Győri Vámhivatal által készített környezettanulmányban rögzített jövedelmi és vagyoni viszonyok nem támasztják alá.

A Vámtörvény 138. §. (1) bekezdése szerint nem kereskedelmi forgalomba természetes személyek terhére kiszabott vámterhet az elsőfokú határozatot hozó vámhivatal elengedheti vagy mérsékelheti, ha annak megfizetése a vámfizetésre kötelezettet és a vele együtt élő közeli hozzátartozók megélhetését súlyosan veszélyezteti. 

A más helyen már hivatkozott Győri Vámhivatal által készített környezettanulmány szerint Horváth László panaszos szociális körülményei, vagyoni viszonyai, havi jövedelme (nyugdíja) a méltányosság gyakorlását nem indokolták.
	
Az 1.773.434.- Ft vámterhet az államháztartási számlák javára Horváth László megfizette. A másodfokú határozatban megnyugodott, tudomásulvette, hogy a méltányossági ügyben hozott döntés bíróság előtti megtámadására nincs jogorvoslati lehetőség. 

Tudomásulvette, hogy vámügyében bekövetkezett sajnálatos körülmények hatásának enyhítésére a jelenlegi hatályos rendelkezések szerint nincs lehetőség.

A vizsgálat megállapításai

A Győri Vámhivatal, másodfokon a Győr-Moson-Sopron-Komárom-Esztergom és Veszprém Megyei Vámhivatal parancsnokai az elvárható feladatokat végrehajtva törvényesen jártak el. Mulasztás nem történt.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 57. §. (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jog, a 70/A. §. (1) bekezdésében deklarált állampolgári jogok nem sérültek. Alkotmányos visszásság nem keletkezett.

A PM. Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoka a Külügyminisztériummal jogszabályváltozások esetén rendszeresen konzultál. A külképviseletek részére készülő utasítás-tervezeteket véleményezi, a megküldött tervezetek véleményezését elvégzik.

Horváth László úr panaszában részletezett tévedés a Washingtoni Magyar Nagykövetség tájékoztatásában abból adódott, hogy az 1996. április 1-jén hatályba lépett Vámtörvény diplomáciai úton még nem érkezett meg a követségre a tájékoztatáskérés időpontjában.

Összességében: A Magyar Köztársaság Külügyminisztériuma, a PM. Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoka közötti együttműködés biztosított. Egy-egy egyedi eset kivételével tévedés nem fordul elő, ezért az ügyben további intézkedést nem teszek.

Budapest, 1997. július 28.

Dr. Polt Péter