OBH 7156/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Rétai István

Az eljárás megindítása

Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert férjét indokolatlanul letartóztatták, büntetőeljárást indítottak ellene. A büntetőeljárásban férje a védelemhez való jogát nem gyakorolhatta, nem világosították fel, hogy a gyanúsítottaknak milyen jogorvoslati jogai vannak. Kérte a méltánytalan előzetes letartóztatás megszüntetését. 

Az Alkotmány 57. §. (3) bekezdésében deklarált védelemhez való jog és az 57. §. (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jog sérelmének valószínűsíthetősége miatt indult vizsgálat.

A megállapított tényállás és a megtett intézkedések

Panaszos férjét, K. Á-t 1997. július 2-án este a Békés Megyei Rendőr-főkapitányság Vizsgálati Osztálya állította elő, illetve vette őrizetbe bűncselekmény elkövetése alapos gyanúja miatt.

Az ügyben az 1993. évi LIX. törvény 18. §. (2) bekezdésére figyelemmel tájékoztatást kértünk a Békés Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjétől, dr. G. L. r. ezredestől.

A tájékoztatás szerint a Békés Megyei Rendőr-főkapitányság Vizsgálati Osztálya 90/1997. Bü. számon a Btk. 323. §. (1) bekezdésbe ütköző zsarolás bűntette elkövetése alapos gyanúja miatt rendelt el nyomozást K. Á. ellen.  Első kihallgatásán K. Á-t gyanúsítottá nyilvánították, amely ellen panaszt jelentett be, valamint az őrizetbevétel elrendelése ellen is. 

A gyanúsítás és az őrizetbevétel elleni panaszt a Békési Városi Ügyészség vezetője B.226/1997. számú határozatával mint alaptalant elutasította. 

1997. július 4-én a Békéscsabai Városi Bíróság Bk.82.1997/2. számú végzésével K. Á. előzetes letartóztatását rendelte el. A végzés ellen K. Á. és kirendelt védője panaszt jelentett be. A panaszt a Békés Megyei Bíróság Bkf.212/1997/2. számú végzésével elutasította. 

Az előzetes letartóztatás idejét meghosszabbító végzés ellen K. Á. és meghatalmazott védője, Dr. Cs. Á. ügyvéd panaszt jelentett be.  A Békés Megyei Bíróság a panasznak helyt adott, és 1997. augusztus 15-én keltezett Bkf.260/1997/2. számú végzésével az előzetes letartóztatást megszüntette, K. Á. szabadlábra helyezését rendelte el. 

Megállapítható, hogy 1997. július 3-tól kirendelt védő, 1997. július 7-től meghatalmazott védő látta el K. Á. védelmét. 

A védő panaszt jelentett be, mert nem tekinthetett be azokba az iratokba, amelyek meghatalmazása előtt keletkeztek. Panaszát a Békés Megyei Főügyészség Nyfel.1121/1997. számú határozatával azzal utasította el, hogy a nyomozóhatóság törvényt nem sértett, a Büntetőeljárási törvény szerint járt el. (1973. évi I. tv. (4) bek., 52. §. (3) bek.)

A vizsgálat megállapításai

A Békés Megyei Rendőr-főkapitányság Vizsgálati Osztálya eljárása során törvénysértést, mulasztást nem követett el.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 57. §. (3) bekezdésében deklarált védelemhez való jog nem sérült, a védelemhez való jogot biztosították. A védelmet 1997. július 3-tól kirendelt védő, 1997. július 7-től meghatalmazott védő látta el, Dr. Cs. Á. ügyvéd személyében.

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 57. §. (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jog nem sérült. A gyanúsítottá nyilvánítás, az őrizetbevétel, az előzetes letartóztatás elrendelése, majd meghosszabbítása ellen K. Á. és védője minden alkalommal panaszt jelentett be. A panaszokat minden esetben elbírálták, amelynek alapján a Békés Megyei Bíróság az előzetes letartóztatást megszüntette.  Alkotmányos visszásság nem keletkezett. 

Panaszos 1997. augusztus 1-jén írt panasza, mely szerint a méltánytalan fogvatartás megszüntetését kérte, okafogyottá vált. 

Megjegyzem azonban, hogy az 1993. évi LIX. törvény 16. §. (1) és a 29. §. (1) bekezdés f./ pontja szerint bíróság által elrendelt előzetes letartóztatás felülvizsgálata, szabadlábra helyezés kezdeményezése nem tartozik az országgyűlési biztos hatáskörébe. 

A védő panaszával kapcsolatban, mely szerint nem tekinthet be azokba az iratokba, amelyek meghatalmazása előtt keletkeztek, más ügyek alapján az országgyűlési biztos ajánlást tett az országos rendőr-főkapitánynak, a vám- és pénzügyőrség országos parancsnokának, valamint a Legfőbb Ügyésznek. Ajánlásában azt kérte, hogy módosítsák a büntetőeljárás során keletkezett iratokból való másolat adását szabályzó IM-BM. együttes rendeletet oly módon, hogy a védő számára tegyék lehetővé az iratmásolást.

Az ügy folyamatban van.  A végleges megoldás a büntetőeljárási szabályok új törvénybe foglalásakor  oldható meg, ha az Országgyűlés a törvényt elfogadja.

Megállapítható, hogy egyebekben alkotmányos visszásság nem keletkezett, ezért a panaszban további intézkedést nem kezdeményezek.

Budapest, 1998.

Dr. Polt Péter