OBH 6729/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindulása

Az Afganisztánért Alapítvány Kuratórium képviseletében eljáró panaszos azt sérelmezte, hogy négy afgán állampolgárnak a BRFK.-nál történt meghallgatásakor igénybe vett - munkavállalási engedéllyel sem rendelkező - tolmács személye elleni kifogásra alapított panaszt az ügyészség alkotmányos visszásságot előidéző módon utasította el. 

A beadvány foglaltak nyomán vizsgálatot folytattam le annak megállapítására, hogy a panasz az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság sérelmével kapcsolatos visszásságot takar-e.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

1./ Az Afganisztánért Alapítvány kuratóriumának képviseletében eljáró panaszos azért tett feljelentést a Budapesti Rendőr-főkapitányság Külföldieket Ellenőrző Osztály Kényszerintézkedési és Ügyeleti Alosztálya állományában szolgálatot teljesítő Gy. János r. őrm. ellen, mert több afgán állampolgár meghallgatásához tolmácsként G. S. afgán származású menekültet alkalmazta, noha nevezett ellen büntetőeljárást indítottak, továbbá a meghallgatottak nyelvjárását sem beszélte, s munkavállalási engedélye sincsen. Elfogultságára is figyelemmel, ezért politikai, szakmai és jogállásbeli összeférhetetlenségére tekintettel tolmácsként nem lehetett volna alkalmazni.

A Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatal a Nyom. 1215/1996. számú határozatával a nyomozást bűncselekmény hiányában megtagadta.

A Fővárosi Főügyészség az Nf. 2492/1997./1. számú határozatával a nyomozást megtagadó határozat  elleni panaszt elutasította. A határozat indokolása szerint a tolmácsként alkalmazott személy ellen nincs büntetőeljárás folyamatban, s arra  sem merült fel adat, hogy a meghallgatott afgán állampolgárok kifogást emeltek volna a tolmács személye ellen. Mindemellett azt sem jelezték, hogy a tolmácsolást nem értik. Ezért a tolmács személyével kapcsolatban a büntető-eljárási  törvényben meghatározott kizáró körülmények nem állnak fenn.

2./ A külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény 51. §-a szerint az idegenrendészeti ügyekben - az e törvényben írt eltérésekkel - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

Az adott esetben a fentebb hivatkozott törvény 4. § (2) és (3) bekezdésében felsoroltak alapján Magyarországon tartózkodó afgán állampolgárok meghallgatásakor igénybevett tolmács alkalmazásakor tehát nem a büntetőeljárási törvény előírásai, hanem az 1957. évi IV. törvény 34. §-ában  írt rendelkezés irányadó. E szerint idegen nyelv használata esetén - ha azt az ügyintéző nem beszéli - tolmácsot kell alkalmazni, akire a szakértőre vonatkozó rendelkezések irányadók. A tv. 32. § (2) bekezdése szerint pedig szakértőként - indokolt esetben - szakértelemmel rendelkező személy közvetlenül is kirendelhető. Az adott esetben ezen rendelkezés alapján igénybevett tolmács alkalmazása tehát nem ütközik az államigazgatási eljárás idézett szabályaiba. 

3./ Az előzőekben részletezettek alapján megállapítottam, hogy a panaszban leírt sérelem ugyan összefüggésbe hozható fentebb hivatkozott alkotmányos joggal, azonban nem érinti annak lényeges tartalmát. Ezért a panaszt az 1993. évi LIX. törvény 19. §-a (2) bekezdése alapján elutasítottam.

Budapest, 1997. október 6.

Gönczöl Katalin