OBH 6112/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Mizerák Judit

Az eljárás megindítása

A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában a helyi polgármesteri hivatalnak és a közigazgatási hivatalnak építési ügyében hozott döntéseit kifogásolta.

Az ügyben annak megállapítása céljából indult vizsgálat, hogy az érintett hatóságok döntése, eljárása nem sértette-e a panaszosnak a tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogát.

A vizsgálat során tájékoztatás céljából megkerestem a kerületi polgármesteri hivatalt.

A megállapított tényállás

A panaszos a korábban szövetkezeti tulajdonú lakásának tulajdonjogát 1987-ben szerezte meg. Lakásának 1983-ban, még az előző tulajdonos által beépített erkélye 1992 óta, évente több alkalommal is beázott.

Miután a lakásszövetkezettől kért segítség nem vezetett eredményre, 1996. januárjában az alpolgármester segítségét kérte a - véleménye szerint a felette lakó hanyag magatartására visszavezethető - beázás megszüntetésére.

A szakértő bevonásával lefolytatott hatósági eljárás eredményeként elrendelték, hogy a panaszos az erkély beépítését szüntesse meg. A fellebbezése folytán eljáró másodfokú hatóság a kötelező határozatot helyben hagyta és miután a panaszos annak nem tett eleget, az első fokú hatóság végrehajtási bírsággal sújtotta.

A panaszos beadványában azt kifogásolta, hogy az eljárás során a hatóságok csak a lakásszövetkezet szakértőjének véleményét vették figyelembe, az általa felkért szakértő álláspontját nem és a tényleges helyzetet sem vizsgálták a helyszínen. Sérelmezte továbbá azt is, hogy az eljárás eredményeként nem a beázás okozóját, hanem őt kötelezték egy olyan munkálat elvégzésére, amelynek következtében kedvezőtlenebbé válnak lakhatásának körülményei. Beadványában felhívta továbbá a figyelmet arra is, hogy mivel a beépítést a korábbi tulajdonos végeztette, az építési engedélyt sem tudta az eljárás során produkálni.

A panaszos mozgáskorlátott, húszezer forintos havi jövedelemből él.

Az ügy jogszabályi háttere

Az építésügyről szóló 1964. évi III. törvény vonatkozó szabályai a következők
37. § Az építésügyi hatóság elrendelheti:
a) az építési munka végzése során a kivitelezés megszüntetését és az eredeti állapot helyreállítását, az építési engedélynek megfelelő munkaműveletek elvégzését, a műszaki követelményeknek meg nem felelő anyagok vagy szerkezetek kicserélését, illetőleg az építmény részleges vagy teljes átalakítását, lebontását és újraépítését, ha a kivitelezés építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon, illetőleg az állékonyságot, az egészséget, az élet- vagy közbiztonságot veszélyeztető módon történik;
b) a hibák, hiányosságok megszüntetését, ha az építményt a rendeltetésszerű használatra nem alkalmas módon építették meg, vagy az építési munka végzése következtében idegen ingatlanban kár keletkezett;
c) az építmény jókarbantartására vonatkozó kötelezettség teljesítését, illetőleg – a szükséghez képest – az építmény felülvizsgálatát, felújítását, helyreállítását, átalakítását vagy lebontását, ha annak állapota az állékonyságot, az egészséget, az élet- vagy közbiztonságot veszélyezteti, a városképet rontja, vagy azt a rendezési terv végrehajtása, illetőleg a műemlékvédelem érdekei megkövetelik;

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény vonatkozó szabályai a következők 
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
(3) Bizonyítási eszközök különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény.
(4) A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
32. § (1) Szakértőt kell meghallgatni, ha az ügyben jelentős tény vagy egyéb körülmény megállapításához, megítéléséhez különleges szakértelem szükséges, vagy jogszabály írja elő a szakértő meghallgatását.
(2) Szakértőként az eljáró közigazgatási szerv megfelelő szakértelemmel rendelkező dolgozóját kell az eljárásba bevonni, vagy a jogszabályban meghatározott szervet kell megkeresni. Ha az eljáró közigazgatási szervnek a szakkérdés eldöntéséhez szükséges szakértelemmel rendelkező dolgozója nincs, más szervet vagy szakértő testületet kell megkeresnie. Szakértőként – indokolt esetben – szakértelemmel rendelkező személy közvetlenül is kirendelhető. A szakértő személyére az ügyfél is tehet javaslatot.
(3) Az ügyfél kérelmére a közigazgatási szerv a kirendelt szakértőn kívül – akár véleményének előterjesztése előtt, akár az után – más szakértőt is kirendelhet, feltéve, hogy a szakértő költségét az ügyfél előlegezi és viseli.

Az érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA

2. § (1) "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
13. § (1) "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot."

A vizsgálat megállapításai

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályai szerint a közigazgatási szerv kötelessége, hogy eljárása során a tényállást tisztázza. Ennek érdekében, amennyiben szükséges, a hatóság bizonyítást folytat le. Az előírás szerint a közigazgatási szerv a bizonyítékokat először egyenként, majd összességükben értékeli és ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást. Az tehát, hogy a hatóság eljárása során miért alapozta más szakértő véleményére a döntését, eljárásom során nem vizsgálhatom, mivel a bizonyítékok értékelése a hatóság szabad mérlegelési körébe tartozik. Azon előírás betartását azonban már igen, hogy a hatóság döntése kellően megalapozott-e, bizonyított tényekkel  alátámasztott-e.

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a hatóság eljárása során a tényállást tisztázta és mivel a bizonyításban közreműködő szakértők egyikének véleménye szerint a beázás következtében a vasbeton panelek károsodására utaló jelek is észlelhetők, a hatóság bontást elrendelő döntése álláspontom szerint megalapozott. Annak csupán az indokolása vitatható, mert a határozatban megjelölt körülmény esetén a bontás elrendelése az építésügyi törvény 37. § c), és nem a b) pontja alapján indokolt.

A beépítés lebontásának elrendelése kapcsán a panaszost ért kár, illetve a korábbi tulajdonossal szemben a hatósági intézkedés okán keletkezett igény jogi természetét tekintve olyan polgári jogi igény, amelynek tárgyában kizárólag a bíróság jogosult dönteni, annak elbírálása nem tartozik az országgyűlési biztos hatáskörébe.

Mivel eljárásom során olyan jogszabálysértést és alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg, amely az országgyűlési biztos fellépését indokolná, az ügyben a hivatalomnál folyó vizsgálatomat befejezem.

Budapest, 1999. január 7.

Gönczöl Katalin