OBH 6005/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindítása:
	 A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert nyereségvágyból elkövetett emberölés bűntettének alapos gyanúja miatt folytatott büntetőeljárás során a Veszprém Megyei Rendőr-főkapitányság előzetes letartóztatásba helyezte. Az előzetes letartóztatást jogtalannak, fogvatartási körülményeit embertelennek tartotta.
	A fentiek alapján az 1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bekezdésére, illetve a 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jogok:
Embertelen, megalázó bánásmód tilalma (Alk. 54. § (2) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:

1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
92. § (1) Szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekmény miatt a terhelt előzetes letartóztatásának akkor lehet helye, ha
a) megszökött, a hatóság elől elrejtőzött, illetőleg a bűncselekmény súlyossága folytán vagy egyéb okból a szökésétől vagy az elrejtőzésétől lehet tartani,
b) alaposan feltehető, hogy szabadlábon hagyása esetén az eljárást meghiúsítaná vagy megnehezítené, illetőleg veszélyeztetné,
c) az eljárás alatt szabadságvesztéssel büntetendő újabb bűncselekményt követett el, illetőleg alaposan feltehető, hogy szabadlábon hagyása esetén a megkísérelt vagy előkészített bűncselekményt véghezvinné vagy újabb bűncselekményt követne el.
93. § (1) Az előzetes letartóztatás elrendeléséről a bíróság végzéssel határoz.
95. § (1) A vádirat benyújtása előtt elrendelt előzetes letartóztatás az elsőfokú bíróságnak a tárgyalás előkészítése során hozott határozatáig, de legfeljebb egy hónapig tart. Az előzetes letartóztatást a helyi bíróság egy alkalommal, legfeljebb két hónappal meghosszabbíthatja. Három hónap eltelte után az előzetes letartóztatást a megyei bíróság egyesbíróként eljárva, két alkalommal, legfeljebb az előzetes letartóztatás elrendelésétől számított egy év elteltéig meghosszabbíthatja. Ezt követően az előzetes letartóztatást a Legfelsőbb Bíróság hosszabbíthatja meg.
96. § (1) A hatóságoknak arra kell törekedniük, hogy az előzetes letartóztatás a lehető legrövidebb ideig tartson. Ha a terhelt előzetes letartóztatásban van, az eljárást soron kívül kell lefolytatni.
(2) Az előzetes letartóztatást nyomban meg kell szüntetni, ha elrendelésének oka megszűnt, vagy tartama meghosszabbítás nélkül lejárt. Az előzetes letartóztatás megszüntetésére a vádirat benyújtásáig az ügyész is jogosult.
97. § (1) Az előzetes letartóztatottal szemben csak olyan korlátozásoknak van helye, amelyeket a büntetőeljárás feladatának megvalósítása, vagy a letartóztatást foganatosító intézet rendje szükségessé tesz. Az előzetesen letartóztatott eljárási jogainak gyakorlásában, így különösen a védekezésre való felkészülésben, nem korlátozható.

Megállapított tényállás:
	A Veszprém Megyei Rendőr-főkapitányság büntetőeljárást indított F. Sz. veszprémi lakos ellen, előre kitervelten, nyereségvágyból elkövetett emberölés miatt. Nevezett alaposan gyanúsítható volt azzal, hogy 1996. december 19-én megölt és kirabolt egy 82 éves veszprémi asszonyt. 
	F. Sz. gyanúsítotti kihallgatásában a bűncselekmény elkövetését tagadta, később a bizonyítékok hatására a sértetthez való betörést elismerte, de azt vallotta, hogy a bűncselekményre apja és nevelőanyja - a panaszos - bújtották fel. Állítása szerint az áldozat háza előtt találkozott szüleivel, akik bíztatták a betörésre és arra, hogy a sértett értékeit - akár annak megölése árán is - szerezze meg. Elmondása szerint a sértett a lakásban tettenérte, mire ő egy kisebb helyiségbe tuszkolta, majd a bejárati ajtón keresztül elmenekült. Távozása után apja és nevelőanyja a nyitva hagyott bejárati ajtón bementek a sértetthez és megölték. A nyomozás során beszerzett bizonyítékok az elkövető vallomását cáfolták, de a szagazonosító kutya a panaszos és férje szagmintáját is azonosította a helyszínen talált szagmintákkal. A panaszost az elkövető vallomása alapján gyanúsítottként kihallgatták, majd 1997. január 23-án előzetes letartóztatásba helyezték, ahonnan 1997. június 13-án szabadon engedték.
	A panaszos beadványa szabadlábra helyezése után, 1997. június 17-én érkezett az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, ezért a fogvatartása helyén - a Veszprémi Büntetés-végrehajtási Intézetben - már nem kerülhetett sor a meghallgatására.
	A Veszprém Megyei Főügyészség B.2542/1996. sz. vádiratában 1997. december 10-én az elkövető és hét társa ellen - közöttük a szabadlábon védekező panaszos ellen - vádat emelt emberölés, rablás és más bűncselekmények alapos gyanúja miatt. 
	
A vizsgálat megállapításai:
	Az előzetes letartóztatásról a bíróság alakszerű határozattal, végzéssel rendelkezik. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz akkor lehet fordulni, ha a beadványt tevőt - megítélése szerint - valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az  1993. évi LIX. törvény szerint a bíróságok nem tartoznak az országgyűlési biztos vizsgálati hatáskörébe, ezért a vizsgálat az előzetes letartóztatás indokára és időtartamára nem terjedt ki.
	A panaszos beadványában sérelmezte fogvatartásának körülményeit is. Tekintettel arra, hogy beadványának az állampolgári jogok országgyűlési biztosához való beérkezése idején már szabadlábon volt, a fogvatartás körülményeit már nem lehetett ellenőrizni.
	A Veszprém Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet helyszíni ellenőrzésére a büntetés-végrehajtási szerveknél végzett átfogó vizsgálat keretében került sor. A vizsgálat megállapította, hogy az Intézetben a zárkák egy része a földfelszín alatt van, a csatorna és vízellátási rendszer elavult, az elektromos hálózat életveszélyes. Az Intézetben 55 fogvatartott helyezhető el a hatályos normatívák szerint, ezzel szemben az ellenőrzés idején 199 személyt tartottak fogva, így az egy fogvatartottra jutó mozgástér a zárkákban nem érte el az egy négyzetmétert. A zárkákban nem, vagy alig volt természetes megvilágítás, szellőztetési lehetőség, a falak nyirkosak, a tisztálkodásra szolgáló helyiségek elhanyagoltak voltak. Az elkülönítési követelmények miatt a nagyszámú előzetes letartóztatott naponkénti egy órás szabad levegőn tartózkodási lehetősége nem volt biztosított.
	A vizsgálat megállapította, hogy az épület tartós emberi tartózkodásra alkalmatlan, az alapvető feltételek hiánya miatt sérülnek az elitéltek - sőt az őrszemélyzet - jogai a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. Az alkotmányos visszásság csak az Intézet bezárásával szüntethető meg. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a vizsgálat eredményeként ajánlással fordult az igazságügyi miniszterhez. (OBH 8631/1997)
	A fentiekre való tekintettel a panasz ügyében az országgyűlési biztos intézkedésére nincs szükség, ezért a vizsgálatot megszüntetem.

Budapest, 1998. június 30.

Dr. Polt Péter