OBH 5882/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:
Panaszos 1997. júniusában azért fordult hozzám, mert a 20 éve zavartalanul használt közös használatú út ingatlan-nyilvántartási adataival nem ért egyet. Az ingatlan-nyilvántartás újraszerkesztésekor ugyanis megváltoztatták a térképi állapotot. Panaszos szerint ezzel tulajdonostársaival együtt megfosztották őt az út rendeltetésszerű használatától. Birtokháborítás megszüntetése tárgyában az ügyben bírósági eljárás is volt folyamatban, de 1992-ben a per tárgyalásának felfüggesztésére került sor az ingatlan-nyilvántartási térképezési hiba földhivatal által történő kijavításáig. A panasz benyújtásának időpontjáig azonban a földhivatal nem intézkedett. Panaszos az  országgyűlési biztos segítségét kérte annak érdekében, hogy elmaradt földhivatali intézkedés megtörténjen.

Érintett alkotmányos jogok:

1. A  Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam, melyből következik a jogbiztonsághoz való jog. Jelen esetben az ügyfélnek az a joga, hogy kérelmére a földhivatal a törvényes határidőn belül hozzon határozatot. [Alkotmány 2. §  (1) bekezdés]

2. A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot, jelen esetben a közös használatú   út tulajdonát, illetve használatát.[Alkotmány 13. § (1) bekezdés]

Alkalmazott jogszabály: 

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 15. § (1) bekezdése szerint az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.

(5) bekezdés: Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben  egy ízben legfeljebb 30 nappal meghosszabbítja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

A megállapított tényállás, a vizsgálat megállapításai:

A vizsgálat során tájékoztatást kértem a Budakörnyéki Földhivatal vezetőjétől. 1998. június 22-én adott válasza és a csatolt iratok alapján a következőket állapítottam meg:
A Budakeszi 3664 helyrajzi szám alatt felvett, az ingatlan-nyilvántartás szerint 387 m2 területű saját használatú út  panaszos és társai közös tulajdonát képezte. A szóban forgó ingatlanok, melyek megközelítését szolgálja a saját használatú út, korábban egy birtoktestet alkottak, melyből megosztással alakult ki az öt tulajdonostárs ingatlana. 

A kialakított ingatlanokat a tulajdonosok még a megosztás telekkönyvi átvezetése előtt eszmei tulajdonközösségben idegenítették el harmadik személyek részére. A szerződő felek -jogutódaikra is kötelezően- megállapodtak abban, hogy az újonnan kialakítandó 021/37 hrsz.-ú, később 3664 hrsz.-ú ingatlan, mely eszmei tulajdonközösséget képez, közös út célját szolgálja, ezért azt kizárólagos birtokba egyik tulajdonostárs sem veheti. A telekkönyvi megosztás átvezetése még az ingatlan-nyilvántartás szerkesztése előtt megtörtént. A tényleges használat azonban a szerződésekben rögzített feltételektől eltérően alakult ki. Időközben Budakeszi községről új földmérési alaptérképet készítettek a tényleges birtoklás rögzítésével Az új térképen a saját használatú utat hibásan ábrázolták egyrészt azért, mert az út természetbeni határa máshol húzódik, másrészt azért, mert az út a valóságban a 3665 ás a 3666 hrsz.-ú ingatlanok közös határvonaláig terjed. Így történhetett, hogy amikor a 3666 hrsz.-ú ingatlant tulajdonosa elidegenítette, akkor a vevő bízva az ingatlan-nyilvántartás helyességében az ingatlannal együtt a saját használatú út egy részét is megvásárolta, és azt kizárólagos tulajdonának tekintette. Ugyanakkor a saját használatú útra  nem jegyezték be 1/5-d arányú részilletőségét. A közös út tulajdoni arányait az ingatlan-nyilvántartás szerkesztése során elkövetett szerkesztési hiba is terheli. A közös út tulajdoni arányait a felek nem egyenlő arányban, hanem az útszakaszok hosszússágának arányában állapították meg. Két tulajdonosnak nincs bejegyezve tulajdonjoga a sajáthasználatú útra . Ugyanakkor másik kettő tévesen van bejegyezve, hiszen ők már elidegenítették ingatlanilletőségüket. A fenti tényállás a bírósági igazságügyi szakértői véleményből ismerhető meg. Ennek alapján függesztette fel eljárását a bíróság addig amíg a szerkesztési hiba kiigazítása megtörténik. Erre a Budakörnyéki Földhivatal 71-3/1994. számú határozata alapján került sor.  A határozat ellen panaszos fellebbezéssel élt és kérte a saját használatú út 1969-ben készült vázrajz szerinti kialakítását Ehhez azonban szükséges volna a 3666 hrsz.-ú ingatlan határvonalának a kiigazítása, melyhez az ingatlan tulajdonosa az első fokú eljárásban megtartott egyeztetés során nem járult hozzá, és kérte az 1989. évi jogszerzésének időpontjában fennállott ingatlan-nyilvántartási adatok helybenhagyását. A másodfokú eljárásban sor került az ingatlanok (kivéve a 3666 hrsz.-ú) és a saját használatú út területének, valamint a saját használatú úton a tulajdonosokat megillető tulajdoni hányadrészek kiigazítására azért, mert e kérdésben az első fokú hivatal nem kellő körültekintéssel intézkedett.

A fenti tényállás alapján a következő megállapításokat teszem: 

A Budakörnyéki Bíróság az 1992. január 20-án kelt végzésében elrendelte az igazságügyi szakértői vélemény megküldését a Földhivatalnak. A Budakörnyéki Földhivatal intézkedésre azonban csak 1994-ben kerül sor. Az 1994-ben hozott első fokú határozat ellen benyújtott fellebbezés elbírálása csak 1997-ben történt meg. Megállapítom azt is hogy a földhivatalok intézkedései panaszos sérelmét nem orvosolták. A saját használatú út kiterjesztésére a 3666 hrsz.-ú ingatlan mellett nem kerülhetett sor, mert az időközben jogot szerzett jóhiszemű harmadik személy ehhez nem járult hozzá. Enélkül a Földhivatal sem intézkedhetett a szerkesztés előtti állapot visszaállításáról. A Földhivatal azzal, hogy az eljárás elhúzódott, panaszost megfosztotta attól a lehetőségtől, hogy érdekét mielőbb bíróság előtt érvényesítse akár a birtokháborítási per folytatásával, akár új per útján.
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv. 15. §-a szerint az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított 30 napon belül kell meghozni. E törvényi határidőt mind az első fokú, mind a másod fokú földhivatal jelentősen túllépte. Mindaddig amíg a földhivatal el nem bírálja a bejegyzési kérelmet vagy a bírósági megkeresést bizonytalan helyzet alakul ki a tulajdonviszonyokat illetően. Ezért szab határidőt a vonatkozó jogszabály az érdemi határozat meghozatalára. 
A széljegy nem alkalmas arra, hogy kétséget kizáróan tanúsítsa az ingatlannyilvántartás tartalmát, mert még el nem bírált kérelemről van szó. Jelen esetben a mulasztás akadálya volt a bírósági eljárás folytatásának is, melytől a fentiekben vázolt tulajdoni vita eldöntése várható. A bizonytalan jogi helyzet sérti az állampolgárnak a tulajdon védelméhez  fűződő alkotmányos jogát, és a jogbiztonság követelményéből fakadó közhitelesség elvét. Ezért e kérdésben meg kell állapítanom a Földhivatalok mulasztását, illetve azt, hogy a késedelmes ügyintézéssel a fent említett alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okoztak.
Tekintettel arra, hogy a mulasztást a vizsgálat ideje alatt pótolták az ügyben ajánlást nem teszek. A jövőbeni hasonló sérelmek elkerülése érdekében azonban felhívom a Budakörnyéki Földhivatal, valamint a Pest-megyei Földhivatal vezetőjét, hogy fordítson figyelmet a törvényes határidők betartására, különösen akkor, ha a Földhivatalok intézkedésétől bíróság, vagy más hatóság előtt folyó eljárás folytatása függ.

Budapest, 1999. július 12.

Dr. Polt Péter