OBH 5510/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Almási Eszter

Az eljárás megindulása:

A panaszos beadványában kifogásolta, hogy a XV. kerületi Rendőrkapitányság állományába tartozó őrmester által elkövetett cselekmény kivizsgálására és a tiszthelyettes felelősségre vonására a rendőrség nem tett megfelelő intézkedéseket.

Az ügyben az Alkotmány 64. §-ában megfogalmazott panaszhoz való jog, valamint a 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye folytán vizsgálatot indítottam. 

A megállapított tényállás:

A panaszos elmondása szerint a közelükben lakó hivatásos rendőr, ittas állapotban szidalmazta őt és feleségét, trágár szavakat használt, ellenük támadólag lépett fel, kutyáját szájkosár nélkül uszította az idős házaspárra. A rendőr azért támadt rájuk, mert Dunakeszin, a kertjük előtti mellékutcában füvet égettek.

A panaszos védelmet kérve bejelentést tett a helyi rendőrkapitányságon, ahol tájékoztatták, hogy az illető személy nem tartozik az állományukba, ezért sem  szondázására, sem egyéb intézkedésre nem jogosultak. A panaszos 1996. júniusában a Pest Megyei Rendőr-főkapitánysághoz írásban benyújtott panaszát különböző helyekre küldték, majd december 28-án kelt levélben tájékoztatták, hogy érdemi válaszra a XV. kerületi Rendőrkapitányságtól számíthat.

Időközben, 1996. szeptember 6-án a panaszost lakásán felkereste egy rendőr, aki közölte a panaszossal, hogy az őrmestert vezetője botrányos magatartása miatt figyelmeztetésben részesítette. Kérte a panaszost, hogy írjon alá egy papírt, miszerint a panasz ily módon történő lezárásával egyetért. A panaszos azonban ragaszkodott az írásbeli értesítéshez. Az eljáró rendőr ezt követően átment a panasszal érintett őrmesterhez, ahol még egy rajtuk kívül még egy rendőr tartózkodott és beszámolt a történtekről. A panaszos ennek alapján úgy ítélte meg a helyzetet, hogy a rendőrök a sérelem nem hivatalos rendezésére törekedtek. Újabb levelében kérte a XV. kerületi kapitányt, hogy az ügy "elsimítása" érdekében eljáró rendőrök magatartását vizsgálja meg. Erre a megkeresésre nem kapott választ, ezért 1996. december 26-án a budapesti rendőrfőkapitányhoz fordult, aki intézkedett a panaszos és felesége meghallgatásáról. 

A budapesti rendőrfőkapitány a panaszt kivizsgáltatta, 1997. február 28-án kelt levele szerint: "nevezettel szemben cselekménye miatt fegyelmi eljárás megindítására és felelősségre vonására a vonatkozó jogszabályok értelmében elévülés következtében nincs lehetőség. A XV. kerületi Rendőrkapitányság vezetője útján ... r. tőrm-t figyelmeztettem arra, hogy a jövőben tartózkodjon hasonló magatartás tanúsításától, viselkedésével szolgálaton kívül is feleljen meg a rendőrrel szemben támasztott elvárásoknak. Felhívtam arra is, hogy törekedjék a jószomszédi viszony helyreállítására és fenntartására, ennek során adja meg az önöket koruknál fogva is megillető tiszteletet".

A vizsgálat megállapításai:

Az Alkotmány 64. §-a szerint: A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé. Az 57.§ (1) kimondja, hogy a Magyar Köztársaságban a bíróság előtt mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el.

A panaszos a rendőrséghez intézett beadványaira több, mint nyolc hónap eltelte után kapott először érdemi választ, annak ellenére, hogy a rendőr őrmester panaszolt cselekménye a fegyelmi felelősségen túl szabálysértési eljárás lefolytatásának szükségességét is felveti. A budapesti rendőrfőkapitány a panasz kivizsgálása során kizárólag a fegyelmi felelősség elévülését állapította meg ( a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 122. §-a  pontja ugyanis "Elévülés miatt nem indítható fegyelmi eljárás, ha ...az állományilletékes parancsnoknak a fegyelemsértésről való tudomásszerzésétől számított 3 hónap eltelt" ). Az elévülési idő elteltének a panaszoson kívül álló oka azonban felveti a parancsnoki mulasztás kérdését. A budapesti rendőrfőkapitány nem vizsgálta, hogy a fegyelmi eljárás megindításának elmulasztása felróható-e az állományilletékes parancsnoknak. Nem vizsgálta továbbá a panaszos beadványának azt a részét, amely az ügyet "elsimítani" próbáló rendőr eljárására vonatkozott. 

Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése kimondja, hogy " A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát valamint meghatározza az állampolgárok és az állami szervek között fennálló viszony jellegét. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 8. § (1) bekezdése szerint a Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, melyek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége. 40/A. § (2) bekezdése kimondja, hogy a rendőrség alapvető feladata a közbiztonság és a belső rend védelme. 

A rendőrség alkotmányos feladatának teljesítését mulasztotta el, amikor egy rendőr által elkövetett agresszív cselekményről érkezett bejelentést, illetve a fegyelmi felelősség elévüléséhez vezető okokat nem vizsgálta meg. A rendőrség mulasztása sértette a beadványt tevő tisztességes eljáráshoz való jogát, melyről több esetben megállapítottam, hogy nem értelmezhető akként, mintha csak a bíróságokat terhelné. Megállapítom, hogy a rendőrség mulasztása meghiusította az állam alkotmányos jogvédelmi kötelezettségének tényleges gyakorlását, és ezzel hátrányosan befolyásolta a rendőrségbe vetett közbizalom kívánalmának érvényesülését. Mindezek alapján megállapítom, hogy a beadvány érdemi válasz nélkül hagyása visszásságot okozott az Alkotmányban deklarált panaszhoz való joggal, a tisztességes eljáráshoz való joggal valamint a jogállamiság alkotmányos elvéből eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben.

Ajánlás:

A konkrét ügyben történt mulasztások orvoslására sajnos az eltelt idő miatt már nincs lehetőség, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20.§ (1) bekezdése alapján kérem azonban az országos rendőrfőkapitányt, hogy fokozottan ügyeljen a tisztességes és jogszerű eljárás követelményének jövőbeni betartatására és erre hívja fel a budapesti rendőrfőkapitány valamint a XV. kerületi rendőrkapitány figyelmét is.

Budapest, 1999. március 18.

Dr. Polt Péter