OBH 5421/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindítása

Gy.T. zalaszentgróti lakos Hivatalunkhoz intézett beadványában az 1996. május 2. napján Sz.I. résztulajdonos kutyái által halálra mart édesanyja elhunyta ügyében lefolytatott nyomozás hiányosságait, s ezzel összefüggésben a nyomozás megszüntetésének megalapozatlanságát sérelmezte. Hivatkozása szerint a helyi hatóságok a széleskörű kapcsolatokkal rendelkező gyanúsított terhére jelentkező tényeket figyelmen kívül hagyták. 

Mivel az adott esetben az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság lényegi elemét képező jogbiztonság követelményét illetően felmerült az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében előírt élethez való jog sérelmének gyanúja; vizsgálatot rendeltem el. Ennek keretében felkértem a Legfőbb Ügyészt a törvényességi felügyelete körében biztosított eljárás lefolytatására.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

A Zala Megyei Rendőr-főkapitányság Bűnügyi Osztálya 1996. július 13. napján nyomozást rendelt el Sz.I. zalaszentgróti lakos ellen gondatlanságból elkövetett emberölés vétségének alapos gyanúja miatt Gy.B.-né volt zalaszentgróti lakosnak 1996. május 2. napján bekövetkezett halálesete kapcsán. A rendőrség a nyomozás eredményeként az iratokat vádemelési javaslattal küldte meg a Keszthelyi Városi Ügyészségnek, amely hatóság a nyomozást az 1996. november 14. napján kelt B. 591/1996. számú határozatával - bűncselekmény elkövetése megállapíthatósága hiányában - megszüntette. 

A nyomozást megszüntető határozat ellen bejelentett panasz alapján a Zala Megyei Főügyészség az 1996. december 11. napján kelt B. 1407/1996. számú határozatával - a panasznak helyt adva - pótnyomozást rendelt el. A pótnyomozást a Zala Megyei Rendőr-főkapitányság folytatta le és 1997. április 11. napján a nyomozást bizonyíték hiányában megszüntette.

A Keszthelyi Városi Ügyészség az 1997. augusztus 12. napján hozott B. 591/1996. számú határozatával a nyomozást megszüntető határozat ellen bejelentett panaszt elutasította. A határozat indokolása szerint a pótnyomozás során keletkezett tanúvallomások, rendőri jelentések, szakértői vélemények alapján "nem állapítható meg teljes bizonyossággal Sz.I. terhelt bűnössége, ugyanakkor más természetes személlyel szemben ezideig bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja nem merült fel."

A Legfőbb Ügyészség által újólag elrendelt pótnyomozás eredményeként a Keszthelyi Városi Ügyészség 1998. február 9. napján gondatlanságból elkövetett emberölés vétsége miatt vádindítványt nyújtott be Sz.I. ellen. A vádindítványban foglalt tényállás szerint Sz.I. a zalaudvarnoki volt tsz. major területén rendszeresen szabadon tartotta német juhászkutyáját, amely kutya közös falkát alkotott a hozzá hasonlóan nagyobb termetű kuvasszal és a terhelt egy kisebb termetű kutyájával. Sz.I. terhelt tudott arról, hogy a kutyák a majorban megjelenő, főként kerékpáron közlekedő idegenekkel szemben agresszíven viselkednek. 

1996. május 2. napján délelőtt kerékpárjával csirkevásárlás céljából érkezett a majorba Gy.B.-né zalaszentgróti lakos. A sértettet nem ismerték a kutyák, ezért ugatva rohantak feléje, mire az asszony kerékpárjával eleshetett, s ülő vagy térdelő testhelyzetben maradt. Sz.I. terhelt német juhászkutyája a másik két kutya jelenlétében megtámadta az idős életkorú, komoly védekezésre alig képes asszonyt, aki a kutyaharapások folytán fellépő kivérződéses sokk következtében elhunyt. A bekövetkezett haláleset Sz.I. mulasztásában megnyilvánuló gondatlanságával hozható közvetlen okozati összefüggésbe.

A Be. 5. § (1) bekezdésében rögzített alapelv szerint a hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe  vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.

Álláspontom szerint az adott esetben eljáró nyomozó hatóságnak a felmerült bizonyítékok egyoldalú, és a logikai szabályoknak is ellentmondó értékelésén alapuló, a nyomozás megszüntetését eredményező eljárása nem áll összhangban az előzőekben idézett eljárási alapelvben megfogalmazott követelményekkel. Ennek folytán pedig sérelmet szenvedett az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonságra vonatkozó rendelkezéshez fűződően az Alkotmány 8. § (2) bekezdése szerinti alapjog korlátozásának tilalma.
Minthogy azonban a kérésemre elrendelt újabb pótnyomozási eljárás nyomán a vádindítvány benyújtásával végül is sor került ezen alkotmányos visszásság orvoslására, ezért az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdésében biztosított jogkör szerinti intézkedéstől eltekintettem. 

Budapest, 1998. március "       "

Gönczöl Katalin