OBH 5141/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Almási Eszter

Az eljárás megindulása:

A panaszos hivatalomhoz intézett beadványában a Szeged Megyei Jogú Kórház Ideg- és Elmeosztályán vele szemben tanúsított bánásmódot kifogásolta. Levelében többek között leírta, hogy szemüvegét, mankóit elvették.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján az ügyben az emberi méltósághoz való alkotmányos jog érintettsége folytán vizsgálatot indítottam.

Levélben megkerestem a kórház főigazgatóját és kértem, hogy a vizsgálat lefolytatásához küldjön meg minden, a panaszos kezelésével kapcsolatos iratot.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A panaszos 1996. folyamán két ízben állt a kórház pszichiátriai osztályán gyógykezelés alatt.

Első alkalommal 1996. július 5-én a Szegedi Felnőtt Pszichiátriai Gondozó orvosának beutalása alapján, leánya kíséretében mentő szállította az ideg- és elmeosztályra. Felvételekor a kórházi pszichiátriai felvételével és kezelésével nem értett egyet, de az őt átvevő orvos, a vizsgálatát követően feltétlenül szükségesnek ítélte, hogy a kórházban maradjon. " A  testileg is leromlott állapotú, rendszeresen alkoholizáló betegnél a fenyegető delírium tremens lehetősége fennállt ( a szakma szabályai szerint ez a veszélyeztető állapot kitörése a felvétel után még 1-3 nap latencia idő után is várható ). E heveny tudatzavarral járó elmekóros állapot acut életveszélyt jelent, döntően éjszakai indulással, melyet a fenti kórelőzmény alapján, ambuláns vizsgálattal kizárni nem lehetett." A panaszost 1996. július 8-án, saját kérésére bocsátották el a kórházból.

Másodszor 1996. augusztus 16-án került a panaszos az osztályra, ekkor háziorvosi beutalóval szállította be a mentő. "Zavart, nyugtalan viselkedés, rendszeres alkoholfogyasztás, romló somaticus állapot" miatt kérték felvételét. Augusztus 28-án további kivizsgálás céljából az I. sz. belgyógyászati klinikára helyezték át.

A kezelés idején hatályos egészségügyről szóló 1972. évi II. törvény vonatkozó rendelkezései szerint:

"33. § (1) Ha az orvos az általa vizsgált vagy kezelt személynél kóros elmeállapot tüneteit észleli, az érintett személyt pszichiátriai szakorvosi vizsgálat céljából járóbeteg-ellátó pszichiátriai gondozóintézetbe (a továbbiakban: pszichiátriai gondozóintézet) utalja be, vagy a 35. § (4) és (6) bekezdésében foglalt rendelkezések szerinti intézkedéseket teszi meg.
(2) Orvosi vizsgálatot az illetékes háziorvosnál, a 35. § (5) bekezdésében meghatározott sürgős szükség esetén bármely orvosnál az érintett személy, a törvényes képviselője, a hozzátartozója, valamint a környezetében lévő más személy is kezdeményezhet, ha kóros elmeállapotra utaló tüneteket észlel.

35. § (1) A pszichiátriai intézeti gyógykezelésbe vételnek
a) a beteg kérelmére,
b) sürgős szükség esetén,
c) a bíróság kötelező pszichiátriai intézeti gyógykezelést elrendelő határozata alapján
van helye.
(4) Sürgős szükség esetén a pszichiátriai gondozóintézetnek a kóros elmeállapotot megállapító szakorvosa vagy az annak tüneteit észlelő orvos közvetlenül intézkedhet a betegnek pszichiátriai fekvőbeteg-intézetbe szállítása iránt, kötelező pszichiátriai intézeti gyógykezelés elrendelését azonban az arra a 35/A. § (2) bekezdése alapján jogosult személynek vagy a felvevő pszichiátriai fekvőbeteg-intézet vezetőjének írásban – a felvételtől számított 24 órán belül – ilyenkor is kezdeményeznie kell a bíróságnál.(5) Sürgős szükség esete akkor állapítható meg, ha a beteg az elmeállapotának akut zavara következtében a saját vagy mások életére, testi épségére, illetőleg a környezetére közvetlen és súlyos veszélyt jelent, és a veszélyhelyzet csak az azonnali pszichiátriai intézeti gyógykezelésbe vétellel hárítható el."

( Hatályon kívül helyezte: 1997. évi CLIV. törvény 246. § (1) a). Hatálytalan: 1998. VII. 1-től. )

Az országgyűlési biztos eljárása során azt vizsgálja, hogy valamely hatóság eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos joggal összefüggésben álló sérelmet. 

A rendelkezésemre álló iratok alapján a kórház eljárása a jogszabályban foglaltaknak megfelelt.

Ahogyan azt az Alkotmánybíróság is több határozatában kifejtette, az Alkotmányban meghatározott jogok és kötelezettségek értelemszerűen egymásra tekintettel és egymást korlátozva érvényesülnek. Az élethez való jog, valamint a legmagasabb szintű testi egészséghez való jog érvényesülése érdekében tehát, indokolt esetben és szükséges mértékben korlátozható a személyes szabadsághoz való jog.

A mankók és a szemüveg elvétele, illetve a beteg megfosztása olyan tárgyak használatától, amely rá vagy a többi betegre nézve veszélyes lehet, orvosi szempontok alapján, a beteg állapotának megfelelően indokolt lehet.

A megállapított tények alkotmányos joggal kapcsolatos sérelmet nem támasztanak alá, az országgyűlési biztosnak bizonyítás lefolytatására nincs lehetősége. Az országgyűlési biztos más ügyben vizsgálta a kórház érintett osztályát és a beteget alkotmányos jogainak érvényesülését biztosítottnak találta.

A kórház részéről nem történt olyan intézkedés, illetve mulasztás, amely a panaszos alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot okozott volna. 

Budapest, 1998. december 17.

Dr. Polt Péter