OBH 4889/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Nagy Réka

A vizsgálat megindulása

A panaszos azért fordult 1997. május 12-én az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert sérelmezte, hogy a II. kerület Cserje u. ... szám alatti ingatlan elidegenítése ügyében a II kerületi önkormányzat több mint 2 évig nem intézkedett annak ellenére, hogy a lakók vételi jogát elismerte.  Panaszos azt is sérelmezte, hogy miért 10 hónap alatt kellett kiderülnie annak, hogy az önkormányzat a fent említett ingatlant meg kívánja osztani.
A vizsgálatot a jogállamhoz és az ebből eredő jogbiztonsághoz való jog ( Alkotmány 2. § (1) bek.) sérelmének gyanúja miatt indítottam.

A megállapított tényállás

Panaszosok 1988. szeptember 30-án levelet kaptak a II. kerületi Ingatlankezelő Vállalattól, amelyben a bérbeadó tudomásul vette a lakók vételi szándékát és a  panaszost felhívták nyilatkozattételre arra vonatkozóan, hogy a lakást meg kívánja -e venni.
1991. október 18-án kelt I-1374/91. sz. levelében az akkori alpolgármester tájékoztatta a panaszosokat, hogy az önkormányzat várhatóan 1991. október 21-én alkotja meg az önkormányzati lakások elidegenítésről szóló rendeletet, valamint ezt követően a tilalmi listát is felül fogják vizsgálni.  Az alpolgármester úr a levélben felhívta a panaszos figyelmét arra is, hogy a műemléki szakhatóság véleménye nem jelenti a képviselő-testület elidegenítési kötelezettségét.
1992. IV. 28.-án 8/1992. (IV. 28.) sz. alatt hatályba lépett az önkormányzati rendelet, de az önkormányzat a lakók vételi szándékával továbbra sem foglalkozott.
1994. május 2-án lépett hatályba az azóta többször módosított 10/1994. (V.2.) sz önkormányzati rendelet az elidegenítési szabályokról.
1995. december 18-án kelt 528/95/1 sz. a Polgármesteri hivatal Lakás- és Helyiséggazdálkodási Iroda Elidegenítési Csoportjának levele a lakók vételi jogának elismerését megerősítette.
1996. februárjában az ingatlanokat felmérték, amelynek alapján a Város FM Kft. márciusra elkészítette a felmérési tervet és a társasházi alapító okiratot.
1996. július 26-án a Földhivatal bejegyezte a társasházat, valamint az 1995. november 24-én kelt VI.311/95. sz. telekmegosztási határozatot.
1996. szeptemberében sor került az értékbecslésre.
1997. február 13-án a panaszosok a polgármesterhez fordultak a következő panaszokkal:
1) az értékbecslésről nem kaptak értesítést
2) az elidegenítési folyamat félbeszakadt,
3) nem tájékoztatták a panaszosokat arról, hogy az önkormányzat mikor tesz vételi ajánlatot.
A válaszlevélben, mely 1997. február 27-én kelt XI.422/1997. sz alatt a Lakás és- Helyiséggazdálkodási Iroda arról tájékoztatta a panaszosokat, hogy a kérdéses ingatlan igazságügyi szakértők szerint tovább osztható, de ha a képviselő-testület úgy dönt, hogy a telket nem osztja tovább, akkor az eladási ajánlat megküldésére várhatóan 1997. áprilisában sor kerül.
1997. május 13-án az igazságügyi szakértők jóváhagyták a forgalmi értékeket.  A lakások   fajlagos forgalmi értékei alacsonyabbak voltak az 1996. őszén megállapított értékeknél.
1997. május 27-én a képviselő-testület elfogadta a részletes rendezési tervet, melynek következtében a panasszal érintett telek területe csökkent.
1997. június 12-én kapták kézhez a panaszosok az önkormányzat eladási ajánlatát.  A jegyző levelében tájékoztatott arról, hogy 1997. szeptember 15-ig 6-an megkötötték a vételi szerződést, és 2 szerződés megkötése pedig folyamatban van.

Alkalmazott jogszabályok

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv.

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végzô szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetôleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetôségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetôség nincs számára biztosítva.
29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erôk;
d) a rendôrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelezô érvénnyel eldöntô szerv.

A vizsgálat megállapításai

Az elemzés először annak megállapítását célozta, hogy a panaszban foglaltakra van-e a hivatalnak vizsgálati hatásköre.  A hatáskör vizsgálatánál az országgyűlési biztosnak az 1993. évi LIX tv. 16.§-ból és 29. §-ból kell kiindulnia.  Az országgyűlési biztos és általános helyettese már több ügyben is megállapította ( OBH 2530/1995, 2858/1995, 1155/1996, 1746/1996,10274/1997, stb.), hogy  nincs hatásköre vizsgálni az önkormányzat tevékenységét akkor, amikor lakásaival, mint tulajdonos gazdálkodik. Az önkormányzat a lakások elidegenítése során nem hatóságként, hanem polgári jogi jogalanyként, mint tulajdonos jár el.
Az országgyűlési biztosnak nincs beavatkozási lehetősége olyan ügyekben, ahol a jogi személy, konkrét ügyben polgári jogi jogviszony alanya.
Ezért a beadványt hatáskör hiányában elutasítom.

Budapest, 1999. október 25.

Gönczöl Katalin