OBH 4308/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Simon János

Az eljárás megindulása:
	A panaszos - a Szolnok megyei Bv intézetben előzetesen letartóztatott lévő gyanúsított - beadványában azt sérelmezi, hogy a Jászberényi Rendőrkapitányságon a 1032/1996. Bü. szám alatt, lopás bűntettének alapos gyanúja miatt indult nyomozati eljárásban az ügy előadójának mulasztása következtében nem vehetett részt, 1996 december 23.-án édesanyja temetésén.
	A beadványban foglaltak összefüggnek az élethez és emberi méltósághoz fűződő alkotmányos alapjog egyik elemét képező kegyeleti joggal, ezért  az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1)  bekezdése alapján vizsgálatot indítottam és az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján a BV országos parancsnokát és a Szolnok megyei Rendőrfőkapítányság vezetőjét az ügy vizsgálatára és tájékoztatásra kértem fel.

Megállapított tényállás:
	A panaszos 1997. december 17.-én a Jászberényi Rendőrkapitányság fogdájába kapta meg az értesítést édesanyja haláláról. A halálhír következtében rosszul lett. Orvosi ellátását követően, öngyilkossági szándékáról nyilatkozott, idegi állapota miatt, fokozott felügyeletre szorult. Ennek nehézségére hivatkozva a fogvatartásáért felelős vezető kezdeményezte BV intézetbe történő átszállítását. A Jászberényi Városi Ügyészség december 19.-én kelt ügyészi rendelvényében a Szolnok Megyei BV intézetbe történő átszállítását rendelte el. A december 20.-ára tervezett átszállítás - ekkor értesültek a temetés időpontjáról is - a gépjármű meghibásodása miatt 21.-én került végrehajtásra. A panaszos a befogadáskor kérte a temetésen való részvételének engedélyezését. Erre azonban nem került sor.

A vizsgálat megállapításai:
	A fogvatartottak kegyeleti jogának gyakorlására a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet 118. § (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy "Az előzetesen letartóztatott – az ügyész, a vádirat benyújtása után a bíróság engedélyével – felügyelettel meglátogathatja a súlyos beteg hozzátartozóját, és részt vehet a hozzátartozója temetésén. A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 234. § (1) bekezdése szerint: "Az intézet az előzetesen letartóztatottat a bíróság végzése alapján kiállított értesítés, továbbá a tárgyalás előkészítése során hozott határozatig az ügyész, azt követően a bíróság rendelkezése alapján fogadja be. 243. § Ha az előzetesen letartóztatott a súlyosan beteg hozzátartozóját kívánja meglátogatni vagy a hozzátartozója temetésén kíván részt venni, az intézet a rendelkezési jogkör gyakorlóját – véleményének a megadása mellett – haladéktalanul, indokolt esetben rövid úton értesíti." E rendelkezések alapján megállapítható, hogy az előzetesen letartóztatott a rendelkezési jogkör gyakorlójának engedélyével részt vehet a hozzátartozó temetésén. A részvételt a BV intézetnek kell biztosítania.
	A  szervek vezetői által lefolytatott vizsgálatokról szóló tájékoztatás és a bekért iratok, valamint a fenti tényállás alapján megállapítható, hogy a BV intézetbe történő befogadáskor a panaszos kérte a temetésen való részvételének engedélyezését. Az eljárást folytató nyomozóhatóság által készített (december 19.-én kelt) jellemzésben is szerepel a hozzátartozó halála és az, hogy a temetés a jövő hét folyamán esedékes. Az ügyészi rendelvény sem az elkülönítésre, sem az egyéb jogok korlátozására vonatkozóan nem rendelkezik. A rendelkezési jog gyakorlójaként a Jászberényi Városi Ügyészség vezetője van megjelölve.
	Az iratok alapján nem állapítható meg, hogy a  BV intézet akár a jogszabályban előirt rövid úton is megkereste volna a rendelkezési jog gyakorlóját. Az ügyészség vezetője 22.-én a panaszos védőjétől értesült arról, hogy a BV intézet nem engedélyezi a részvételt. A nyomozás-felügyeletét ellátó ügyész 23.-án a reggeli  órákban telefonon megkereste az intézet ügyeletes tisztjét és felajánlotta, hogy faxon küldi  az engedélyt, sőt még azt is, hogy a nyomozóhatóság gondoskodik a kiszállításról. Az ügyeletes tiszt az idő rövidségére hivatkozva elzárkózott az intézkedéstől. 
	A fentiek alapján megállapítható, hogy a BV intézetnek december 21.-én a  befogadáskor tudomására jutott a panaszos kérelme. Nincs adat arra hogy érdemi intézkedést tett volna, a kérelem teljesítésére. Az előirt intézkedés elmulasztása miatt, a panaszos nem tudott résztvenni édesanyja temetésén. E mulasztás következtében sérült a kegyeleti joga, ezáltal az Alk. 54. § (1) bekezdésében meghatározott emberi méltósághoz való jog is. Tekintettel azonban arra, hogy a mulasztás következménye helyrehozhatatlan az ügyben ajánlást nem teszek. 
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 24. § alapján viszont kezdeményezem, hogy a Büntetés-végrehajtás országos parancsnoka - tekintettel a jogsértés alapos gyanújára - fegyelmi eljárás keretében vizsgálja meg az érintett állomány felelősségét. Kérem, hogy az eljárás megindításával kapcsolatos álláspontjáról soron kívül, az eljárás eredményéről pedig annak befejezését követően harminc napon belül tájékoztatni szíveskedjen.
	Egyben  felhívom a figyelmét, hogy a korábbi  parancsnoki kivizsgálás során felvett jegyzőkönyv a panaszos április 21.-i beadványa szerint, nem a valóságnak megfelelően készült. Azt a BV osztály vezetője átfogalmazta és vele aláíratta. A jegyzőkönyv felvétele óta  jogaiban rendszeresen korlátozzák, a hozzánk eljutatott beadványa már ötödik kísérlete volt. 

Budapest, 1998. június 8.

Gönczöl Katalin