OBH 3814/1997. 
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása 

A Magyar Hírlap, a Népszava, a Magyar Nemzet 1997. március 28-án valamint a Tolnai Népújság 1997. március 27-én megjelent azon írásai alapján, amelyek az APEH munkatársai által 1997. március 25-én, a bonyhádi piacon folytatott nyugtaadási kötelezettséget ellenőrző akciójáról adtak hírt, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (2) bekezdése alapján 1997. április14-én, hivatalból vizsgálatot indítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem az Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal (a továbbiakban: APEH) Somogy és Tolna Megyei Igazgatóságait tekintettel arra, hogy az újságcikkben leírtak alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállására engedtek következtetni.

Tekintettel arra a körülményre, hogy a nagy sajtóvisszhangot kiváltott ellenőrzés két megyét is érintett, megkeresésemre az APEH első elnökhelyettese adott választ.

A megállapított tényállás

A kapott tájékoztatás szerint az érintett igazgatóságok operatív osztályai 1997. év elején egyeztették, hogy a tárgyév folyamán melyik igazgatóság revizorai mikor, hol és milyen típusú helyszíni ellenőrzést végeznek a másik igazgatóság illetékességi területén.

A tervnek megfelelően került sor 1997. március 25-én Tolna megyében a bonyhádi piacon működő kereskedelmi (vendéglátóipari ) egységekben a nyugta kibocsátási kötelezettség ellenőrzésére. A vizsgálatot az APEH Somogy Megyei Igazgatóságának vezetője által kirendelt 3 revizori pár (hat fő), megbízólevél birtokában hajtotta végre.

Aznap összesen három eladási helyen történt ellenőrzés. A próbavásárlás során a vásárolt árukról egyik vállalkozó üzletében sem állítottak ki nyugtát. A mulasztás miatt velük szemben az adóigazgatási eljárás során - az első alkalommal százezer forint, ismétlődés esetén az előző bírság összegének kétszereséig terjedő - mulasztási bírság kiszabására van az adóhatóságnak lehetősége. 

A kereskedelmi egységek egyikében az ellenőrzés zavartalanul megtörtént, a mulasztást a vállalkozó elismerte, a jegyzőkönyvet aláírta. A másik két eladási hely egyikében a kiszolgálást végző személy megtagadta a jegyzőkönyv aláírását és személyi adatait sem volt hajlandó a revizorok tudomására hozni, ezért az ellenőrzés folytatása és lezárása érdekében rendőri segítséget kellett igénybe venni. A másik eladási helyen a vállalkozó követelte a felvett jegyzőkönyv megsemmisítését, megtagadta annak aláírását továbbá több kereskedő előtt kijelentette, hogy a revizorok valótlan adatokat írtak a jegyzőkönyvbe és az egyik revizor szemmel láthatóan ittasan intézkedett. Ebben a helyzetben ismételten rendőri segítség igénybevétele vált szükségessé.

Az APEH Somogy Megyei Igazgatósága által lefolytatott belső ellenőri vizsgálat megállapította, hogy az eljáró revizorok sem az ellenőrzés megkezdése előtt, sem közben szeszesitalt nem fogyasztottak. Az ügyben egyidejűleg készült rendőri jelentés arra is kitért, hogy a revizorok szondáztatására egyebek mellett azért sem került sor, mert más hatósági közeg ilyen jellegű ellenőrzésére a rendőrségnek nincs joga.

Az ellenőrzést követő napon a Mai Nap, a Magyar Hírlap és a Kossuth Rádió minden realitást nélkülöző híranyagot jelentetett meg az eseményekkel kapcsolatban, ezért az érintett igazgatóságok vezetői 1997. március 27-én sajtótájékoztatót tartottak. A sajtótájékoztatón - az APEH első elnökhelyettesének tájékoztatása szerint megjelentek a fent említett lapok cikkírói is, akik állításaikat, miszerint: " románul beszélő, borgőzösen ellenőrző revizorok tíz vállalkozót büntettek meg, összesen több mint egymillió forintra, helyszíni bírság keretében ", nem tudták hitelt érdemlően bizonyítani. 

A Mai Nap és a Magyar Hírlap munkatársai elismerték, hogy az események után 30-40 perccel érkeztek a helyszínre és az ottani kereskedők elmondására alapozták írásaikat, amelyeket lapjaikban tényként közöltek.

Az ügy jogszabályi háttere és az érintett alkotmányos jogok

Az adózás rendjéről szóló, 1990. évi XCI. törvény (a továbbiakban: Art) 56. § (3) bekezdése szerint helyszíni ellenőrzést az adóhatóság megbízólevéllel ellátott alkalmazottja végezhet. Az alkalmazott ellenőrzési jogosultságát az ellenőrzés megkezdésekor szolgálati igazolvánnyal és megbízólevéllel igazolni köteles. Az ellenőrzést csak akkor kezdheti meg, ha az adózó vagy annak képviselője, meghatalmazottja jelen van. E szakasz (4) bekezdése szerint próbavásárlás, illetve leltárellenőrzés esetén a (3) bekezdésben foglaltaktól eltérően az ellenőrzés akkor is megkezdhető, ha az adózó alkalmazottja van jelen.

Az ellenőrzési jogosultságot a próbavásárlás befejezésekor kell igazolni, és ezzel egyidejűleg az eladó az áru visszavétele mellett a vételárat köteles visszatéríteni. E bekezdés alkalmazásában alkalmazottnak minősül az a személy is, aki az üzletben árusít.

Az Art. 51. § (5) bekezdése rögzíti:  Az igazoltatás megtagadása esetén a személyazonosság megállapítására az adóhatóság a rendőrség közreműködését veheti igénybe.

Az Art. 74. § (12) bekezdése szerint ha az adózó a számla, egyszerűsített számla, számlát helyettesítő okmány, nyugta kibocsátási kötelezettségét elmulasztja, vagy a számlát, egyszerűsített számlát, számlát helyettesítő okmányt, nyugtát nem a tényleges ellenértékről bocsátja ki, az adóhatóság az első alkalommal 100 ezer forintig, a mulasztás ismétlődése esetén az előző bírság összegének kétszereséig terjedő mulasztási bírságot állapít meg.

Az érintett alkotmányos jog

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

Az Obtv. 16. § (2) bekezdése szerint az országgyűlési biztos az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

Tekintettel arra, hogy a vizsgálatom alapjául szolgáló újságcikkekben közölt állításokat az általam folytatott vizsgálat ténymegállapításai nem támasztották alá, ajánlással élni nem kívánok és az ügyben folytatott vizsgálatomat lezárom.

Budapest, 1997. július 22.

										Gönczöl Katalin